Справа № 159/1360/25
Провадження № 1-кп/169/60/25
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року селище Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Задиби Турійського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює майстром у Товаристві з обмеженою відповідальністю «МВП Енергорішення», має базову вищу освіту, неодружений, є громадянином України, раніше несудимий,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Задиби Турійського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, має професійно-технічну освіту, неодружений, є громадянином України, раніше несудимий,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою групою осіб, керуючись злочинним умислом, спрямованим на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, 12 січня 2025 року близько 00 годин 40 хвилин, скориставшись тим, що жителі будинку АДРЕСА_3 перебувають всередині будинку та не спостерігають за подіями, що відбуваються надворі, проникли на неогороджену територію подвір`я вказаного домоволодіння, після чого ОСОБА_6 вилив суміш нафтопродуктів із заздалегідь підготовленої каністри на тильну стіну вищевказаного будинку, а ОСОБА_7 за допомогою підпаленої цигарки, яку кинув у місце стікання нафтопродуктів, умисно підпалив її, внаслідок чого виникла пожежа та був пошкоджений фасад та частина внутрішньої стіни будинку, що завдало потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і показав, що вночі 12 січня 2025 року у нього виник конфлікт з особами ромської національності, які проживають селі Задиби Ковельського району. Після конфлікту разом із ОСОБА_7 поїхав велосипедом до себе додому, де взяв каністру з паливом для того, щоб підпалити будинок, де проживають особи ромської національності, і в такий спосіб помститися їм та налякати. Повернувшись до будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що жителі будинку перебувають всередині, підійшов до будинку та вилив суміш палива на стіну будинку, а ОСОБА_7 за допомогою підпаленої цигарки підпалив паливо, внаслідок чого виникла пожежа. Вказував, що завдану потерпілій майнову та моральну шкоду повністю відшкодував, шкодує про вчинене та просить суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і показав, що вночі 12 січня 2025 року відпочивав разом із ОСОБА_6 в парку. Пізніше в ОСОБА_6 виник конфлікт з особами ромської національності, які проживають у селі Задиби Ковельського району. Після конфлікту разом із ОСОБА_6 поїхав велосипедом до нього додому, де останній взяв каністру з паливом для того, щоб підпалити будинок, де проживають особи ромської національності, і в такий спосіб налякати їх. Повернувшись до будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що жителі будинку перебувають всередині, вони підійшли до будинку. ОСОБА_6 вилив суміш палива на стіну будинку, а він за допомогою підпаленої цигарки підпалив паливо на стіні, внаслідок чого виникла пожежа. Після цього кожен пішов до себе додому. Вказував, що завдану потерпілій майнову та моральну шкоду повністю відшкодував, шкодує про вчинене та просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні 14 травня 2025 року показала, що вночі 12 січня 2025 року її чоловік прийшов додому та розповів, що в нього виник конфлікт з місцевими жителями і їм хочуть підпалити будинок. Вона з дітьми перебувала в будинку, коли дочка побачила вогонь на стіні біля стелі. Спільними зусиллями пожежу погасили. Потім приїхали поліцейські та пожежники. Вказувала, що ніхто тілесних ушкоджень не отримав, завдану їй шкоду в розмірі 15000 гривень обвинувачені відшкодували і вона жодних претензій до них не має, на призначенні суворого покарання обвинуваченим не наполягає.

У судове засідання 29 травня 2025 року потерпіла не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду була повідомлена. У заяві від 14 травня 2025 року просила суворо не карати обвинувачених та розглядати кримінальне провадження без її участі.

З урахуванням думки учасників судового розгляду та відповідно до вимог статті 325 Кримінального процесуального кодексу України судом визнано за можливе проведення судового розгляду за відсутності потерпілої ОСОБА_8 .

Наведені вище показання обвинувачених є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з показаннями потерпілої та фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, судом за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразилися в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений частиною другою статті 28, частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України.

Також суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразилися в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб, вчинив злочин, передбачений частиною другою статті 28, частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

За змістом частини п`ятої статті 68 Кримінального кодексу України при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, характер та ступінь його участі у вчиненні злочину, особу винного, який є здоровою працездатною особою молодого віку, неодружений, неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується позитивно, проживає з матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , не встановлені.

Крім цього, при визначенні міри покарання суд також враховує досудову доповідь на обвинуваченого, відповідно до якої ризики вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та небезпеки останнього для суспільства й окремих осіб є середніми.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності й достатності покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції частини другої статті 194 Кримінального кодексу України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, характер та ступінь його участі у вчиненні злочину, особу винного, який є здоровою працездатною особою молодого віку, не працює, неодружений, неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, проживає з матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше несудимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття у вчиненному та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , не встановлені.

Крім цього, при визначенні міри покарання суд також враховує досудову доповідь на обвинуваченого, відповідно до якої ризики вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення та небезпеки останнього для суспільства й окремих осіб є середніми.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності та достатності покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції частини другої статті 194 Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Водночас, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні для обвинувачених, а також інші наведені вище обставини, суд вважає, що виправлення кожного з обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень можливе і без відбування покарання, а тому на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільняє обвинувачених від відбування призначеного їм покарання з випробуванням та з покладенням на них передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України обов`язків.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_7 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді від 14 січня 2025 року, закінчився 14 березня 2025 року і в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку не продовжувався, сторона обвинувачення відповідних клопотань не подавала.

Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду кримінального провадження суд вважає за можливе не обрати останньому запобіжний захід до набрання цим вироком законної сили.

До набрання цим вироком законної сили застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в розмірі 60560 гривень залишити незмінним та повернути вказаний розмір застави після набрання цим вироком законної сили заставодавцю.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, на підставі положень статті 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинувачених в рівних частинах на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 20 січня 2025 року, відповідно до вимог частини четвертої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України слід скасувати.

Керуючись статтями 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

У разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки у вказаний строк покарання зарахувати термін його попереднього ув`язнення (затримання): з 12 січня 2025 року по 14 січня 2025 року включно, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення (затримання).

До набрання цим вироком законної сили застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді застави в розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень залишити незмінним.

Заставу в розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, що внесена 14 січня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 січня 2025 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Волинській області: , депозитний рахунок UA0002504, відкритий в Державній казначейській службі України, після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною другою статті 194 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

У разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки у вказаний строк покарання зарахувати термін його попереднього ув`язнення (затримання): з 12 січня 2025 року по 14 січня 2025 року включно, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення (затримання).

Речові докази:

мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору у прозорому чохлі, спортивні штани сірого кольору, куртку зеленого кольору, шапку чорного кольору з вставками сірого та помаранчевого кольорів з вбудованим ліхтариком, кросівки червоного кольору, запальничку чорного кольору та мобільний телефон марки «Iphone», які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_7 ;

пару рукавиць чоловічих чорного кольору, шапку сірого кольору з написом білого кольору «Colambia», куртку сірого кольору марки «Raybest», чоловічі кросівки чорного кольору марки «Sketchers Sport Max», мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору з сім-карткою НОМЕР_1 , які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 ;

пластикову ємність (каністру) білого кольору, яка знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 4178 (чотири тисячі сто сімдесят вісім) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 4178 (чотири тисячі сто сімдесят вісім) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2025 року у справі № 159/239/25 (провадження № 1-кс/159/147/25) на мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору у прозорому чохлі, пластикову ємність (каністру) білого кольору, пару рукавиць чоловічих чорного кольору, шапку сірого кольору з написом білого кольору «Colambia», куртку сірого кольору марки «Raybest», чоловічі кросівки чорного кольору марки «Sketchers Sport Max», спортивні штани сірого кольору, куртку зеленого кольору, шапку чорного кольору з вставками сірого та помаранчевого кольорів з вбудованим ліхтариком, кросівки червоного кольору, запальничку чорного кольору, мобільний телефон марки «Iphone», мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору з сім-карткою НОМЕР_1 , скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий