Провадження №: 1-кс/752/5788/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарг у адвокат обґрунтовує тим, що 24.06.2025, ним була подана заява про вчинення кримінального правопорушення до Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Подання зазначеної заяви підтверджується талоном-повідомленням Єдиного обліку №39577 від 24.06.2025.

У вказаній заяві було викладено наступні обставини: 17 березня 2025 року між адвокатом ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги №17/03/2025.01вп від 17.03.2025.

02 червня 2025 року адвокат, діючи в межах своїх повноважень, доручив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представництво інтересів клієнта - ОСОБА_4 за дорученням у Голосіївському районному у місті Києві територіальному центрі комплектування та Документ сформований в системі «Електронний суд».

29.06.2025 1 соціальної підтримки (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з метою отримання інформації щодо відсутності реакції працівників зазначеного органу на пакети документів, подані клієнтом з питань отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. ОСОБА_4 неодноразово звертався із заявами до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою підтвердження свого права на отримання відстрочки на підставі пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Однак на жодне з цих звернень клієнт відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримав.

29.03.2025 адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 адвокатський запит (без зазначення номера).

Однак, відповідь на адвокатський запит у встановлений законом строк, передбачений частиною другою статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», не була отримана. З огляду на це, адвокатом була направлена заява до Голови Ради адвокатів Донецької області щодо притягнення начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від Голови Ради адвокатів Донецької області я отримав відповідь про необхідність встановлення особи, яка з березня 2025 року по 02.06.2025 виконувала обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , для притягнення її до відповідальності.

За твердженнями адвоката прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_3 , його представник - ОСОБА_5 зіткнувся з злісним перешкоджанням виконанню ним доручення.

Невстановлені особи у військовій формі, які перебували біля вхідних воріт та мали при собі зброю, відмовилися допустити його на територію установи, відмовились показати будь-які документи чи ідентифікувати себе як працівники РТЦК.

Було повідомлено, що юристам та адвокатам заборонено заходити на територію ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до наказу його начальника. За дорученням адвоката його представник викликав поліцію для фіксації протиправних дій. Прибувши на місце, адвокат також став свідком того, як працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовили йому в доступі на територію установи для виконання його професійних обов`язків. Слідчо-оперативна група, що прибула на місце, не вчинила належних дій для встановлення осіб, причетних до перешкоджання моїй професійній діяльності, та запропонувала разом із моїм представником проїхати до Голосіївського управління поліції для подання заяви про вчинення кримінального правопорушення. Відтак адвокат прибув до Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві, де подав заяву про вчинення кримінального правопорушення та надав відповідні докази, що долучені до заяви. Станом на 24.06.2025 та до моменту подання цієї скарги жодної відповіді або телефонного дзвінка від поліції щодо результатів розгляду заяви він не отримав. Витяг з ЄРДР йому також не надано.

З огляду на зазначене скаржник просить зобов`язати Голосіївське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві невідкладно внести відомості про вчинення злочину, які мають ознаки складу злочину передбаченого 397 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину та розпочати за цією заявою досудове розслідування у формі досудового слідства. Зобов`язати слідчого чи прокурора видати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань..

У судове засідання заявник не з`явився, направив до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник Голосіївського УП ГУНП в м. Києві в судове засідання не з`явився.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності скаржника та представників Голосіївського УП ГУНП в м. Києві.

Дослідивши матеріали скарги з додатками та письмові пояснення, враховуючи не виконання органом досудового розслідування положень ст. 214 КПК України, що в свою чергу свідчить про різне бачення/тлумачення учасниками процесуальних норм права, слідчий суддя вважає за доцільне надати оцінку таким взаємовідносинам, як в процесуальному аспекті, так і в частині обґрунтованості поданої заяви до правоохоронного органу.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива), прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У заяві, як і у скарзі адвокат ОСОБА_3 стверджує про втручання в його діяльність як захисника, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 397 КК України. За змістом скарги втручання мало місце:

- в частині ненадання відповіді на його адвокатський запит;

- в частині не допуску його представника ОСОБА_5 на підставі доручення сформованого в системі «Електронний суд» до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2

- в частині не допуску «озброєними людьми» самого адвоката до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2

Стосовно не надання відповіді на адвокатський запит то, як вірно зазначено самим скаржником вказані дії можуть носити ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП і не становлять собою складу кримінального правопорушення.

Стосовно недопуску представника адвоката, який діяв на підставі доручення сформованого в системі «Електронний суд» слід зазначити таке. Відповідно до п. 32 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи затвердженого Рішення Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21 довіреність в електронній формі (сформована в системі «Електронний суд»), підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Тобто, така довіреність (доручення) має юридично значущі наслідки лише і виключно для вчинення дій в системі «Електронний суд» і не посвідчує жодних повноважень не надає жодних прав поза межами вказаної електронної системи. Таке доручення (правочин) є нікчемним в розумінні ч. 2 ст. 215 ЦК України.

Стосовно не допуску самого адвоката до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 слідчий суддя встановив таке. Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"» від 24.02.2022 № 2102-IX починаючи з 24.02.2022 в Україні діє правовий режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки - це військові установи. Відповідно у них діє контрольно-пропускний режим, а допуск громадян на територію ТЦК проводиться виключно відповідно до вимог Статутів Збройних Сил України. Згідно статуту у приміщеннях територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ІНФОРМАЦІЯ_2) діє контрольно-пропускний режим. Для відвідування ТЦК необхідно мати при собі документи, що посвідчують особу, зокрема, паспорт або ID-картку, а для військовозобов`язаних - обліковий документ. Заходи пропускного режиму здійснюються військовослужбовцями зі зброєю. Заходи пропускного режиму здійснюють військовослужбовці зі зброєю. І відповідно до статті 20 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" - вони мають право її застосовувати. У свою чергу згідно ст. 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги.

Аналіз зазначених положень законодавства свідчить, що допуск громадян у тому числі адвокатів у приміщення (ІНФОРМАЦІЯ_2) тим паче в умовах воєнного стану, здійснюється у формі контрольно-пропускного режиму тому обмежується законами, що відповідає вимогам зазначеній ст. 20 «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Таким чином, дії військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2, у даному разі, носять абсолютно законний характер та не мають ознак перешкоджання здійснення адвокатській діяльності.

З огляду на зазначене скаржником не повідомлено про вчинення кримінальних правопорушень не наведено будь-яких даних, які б вказували на факти вчинення кримінального правопорушення, а також підтверджували викладені у заяві обставини. Наведене не дозволяє слідчому судді перевірити її обґрунтованість на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь. Самих посилань заявника на наявність в діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінальних правопорушень, вчинених за обставин, викладених у заяві, не достатньо на підтвердження наявності ознак скоєння злочинів, які підслідні Голосіївському УП ГУНП в м. Києві, а також потребує більш переконливих тверджень, що підтверджуються конкретними письмовими матеріалами.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Тобто, кожне висловлене твердження у заяві про злочин повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями (матеріалами), інакше будь-які дії, за такою логікою, можливо піддати сумніву та неправомірній перевірці.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП в м. Києві виконати вимоги ст. 214 КПК України, відсутні, а тому в задоволенні вимог скарги адвоката ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 18.07.2025 о 17год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1