Провадження № 1-кс/509/235/25
Справа № 509/560/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області скаргу адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на протиправні дії та рішення сторони обвинувачення в кримінальному провадженні за ЄРДР №0000066 від 10.07.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2025 року, представник заявника ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області із скаргою на протиправні дії та рішення сторони обвинувачення в кримінальному провадженні за ЄРДР №0000066 від 10.07.2024 року.

В обґрунтування скарги зазначила, 21.01.2025 року ОСОБА_5 на підставі акту приймання-передачі документів № б/н від 21.01.2025 року до договору про надання правничої допомоги № б/н від 01.11.2024 року, було передано своєму захиснику адвокату ОСОБА_4 документи, що виступають доказами сторони захисту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 10.07.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального проступку за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, а саме:

1.Оригінал угоди від 13.11.2024 про розірвання договору про надання правової допомоги № б/н від 12.03.2024, що був укладений між громадянином України ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 , вчинений на одному аркуші паперу формату А4;

2.Оригінал акту приймання-передачі документів № б/н від 26.12.2024 року, вчинений на одному аркуші паперу формату А4;

3.Оригінал листа за вих. № 1131 від 13.03.2024, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_7 , адресованого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинений на одному аркуші паперу формату А4,що є додатком до акту приймання-передачі документів № б/н від 26.12.2024 року і в якому зазначається про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно видавалися тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.10.2023 р. та довідка військово-лікарської комісії № 3470 від 11.10.2023 р.

Вищезазначені документи були передані ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_4 з метою надання їх для огляду суду, як доказів сторони захисту по справі № 509/85/25 (провадження № 1-кс/509/35/25) про скасування арешту майна ОСОБА_5 , що розглядалася в порядку кримінального судочинства Овідіопольським районним судом Одеської області, в судовому засіданні, призначеному на «21» січня 2025 року об 14 год. 30 год.

В ході проведення вищезазначеного судового засідання по справі № 509/85/25 (провадження № 1-кс/509/35/25) докази сторони захисту, які захисник ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_5 , згідно акту приймання-передачі документів № б/н від 21.01.2025 року до договору про надання правничої допомоги № б/н від 01.11.2024 року, і надала для огляду суду, були передані судом у складі слідчого судді ОСОБА_8 для огляду прокурору Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яка в свою чергу оглянувши їх заявила про те, що один з них, а саме оригінал листа за вих. № 1131 від 13.03.2024, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_7 , адресованого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , містить ознаки підробки, оскільки у сторони обвинувачення є докази, що суперечать його змісту.

В обґрунтування своїх заяв щодо доказів сторони захисту, прокурор ОСОБА_3 представила суду копію листа за вих. № 5/11/159 від 20.01.2025 року, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_9 , адресованого Головному Управлінню Національної поліції в Одеській області, в якому зазначалося про те, що адвокатський запит № 3 від 13.03.2024 року від адвоката ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не надходив, а відповідь № 1131 від 13.03.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 на нього не надавалася.

Водночас прокурор ОСОБА_3 не надала ані суду, ані стороні захисту жодного підтвердження того, що вищезазначений документ був отриманий стороною обвинувачення, згідно вимог ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України, в рамках проведення процесуальних дій, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, не надала жодних відомостей про те, які конкретно процесуальні дії та яким чином проводилися стороною обвинувачення з метою отримання цього документу, а також не надала жодного пояснення з приводу того, яким чином та на якій правовій підставі стороною обвинувачення в кримінальному провадженні за ЄРДР № 0000066 від 10.07.2024 року, представленою органом досудового розслідування у складі відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області та Чорноморською окружною прокуратурою, було отримано у своє розпорядження документ адресований Головному управлінню Національної поліції в Одеській області.

Зауважує, що напередодні, 20.01.2025 року в судовому засіданні по справі № 509/85/25, прокурор ОСОБА_3 представила суду та стороні захисту копію листа за вих. № 5/11/141 від 17.01.2025 року, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_9 , в якому зазначається про те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.10.2023 р. та довідка військово-лікарської комісії № 3470 від 11.10.2023 р. не видавались та він не перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 . Водночас відносно даного документу прокурор ОСОБА_3 так само не надала ані суду, ані стороні захисту жодного підтвердження того, що він був отриманий стороною обвинувачення, згідно вимог ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України, в рамках проведення процесуальних дій, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, не надала жодних відомостей про те, які конкретно процесуальні дії та яким чином проводилися стороною обвинувачення з метою отримання цього документу, при цьому підписи однієї і тієї ж посадової особи начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 , на різних документах, представлених прокурором ОСОБА_3 суду в якості доказів сторони обвинувачення, візуально кардинально відрізняються, що викликає у сторони захисту обґрунтовані сумніви відносно того, що дані підписи дійсно були вчинені особою, яка зазначається на даних документах їх підписантом.

Однак, пропри вищезазначені обставини, прокурор ОСОБА_3 заявила, що у сторони обвинувачення є постанова про визнання доказу сторони захисту, а саме оригіналу листа за вих. № 1131 від 13.03.2024, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_7 , адресованого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , речовим доказом по кримінальному провадженню за ЄРДР № 0000066 та заявила суду клопотання про оголошення технічної перерви в судовому засіданні для проведення «слідчої дії».

Одразу після того, як клопотання прокурора ОСОБА_3 про оголошення технічної перерви було задоволено судом у складі слідчого судді ОСОБА_8 , попри відсутність технічних проблем або інших об`єктивних обставин, які б перешкоджали перебігу триваючого судового засідання по справі по справі № 509/85/25, прокурор ОСОБА_3 не вчинила жодних дій щодо повернення суду доказів сторони захисту, які були надані їй для проведення огляду, без жодної правової підстави залишила їх у своєму особистому розпорядженні поза судовим засіданням та провела так звану «слідчу дію» щодо вилучення даних доказів сторони захисту, які адвокат ОСОБА_4 отримала в своє законне володіння від свого клієнта ОСОБА_5 і надала в судовому засіданні суду для проведення їх огляду судом.

Отож, фактично прокурор Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 здійснила протиправне вилучення доказів сторони захисту в кримінальному провадженні за ЄРДР № 0000066 від 10.07.2024 року, у захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 , за відсутності ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів адвоката ОСОБА_4 , без погодженого судом клопотання прокурора Одеської області, Генерального прокурора, його заступників та без повідомлення Ради адвокатів Одеської області.

Разом з тим, захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 та вільний слухач ОСОБА_10 , в присутності яких прокурором ОСОБА_3 проводилася так звана «слідча дія» щодо вилучення доказів сторони захисту, всупереч приписам ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України, не були залучені до її проведення, що унеможливило внесення ними відповідних зауважень до протоколу огляду місця події від 21.01.2025 року, який склала прокурор ОСОБА_3 , не зазначивши в ньому відповідних відомостей.

В подальшому прокурором ОСОБА_3 було винесено постанову від 22.01.2025 року про визнання речовим доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 10.07.2024 року, розпочатого за ознаками кримінального проступку за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, протиправно вилучених доказів сторони захисту, а саме:

-оригіналу угоди від 13.11.2024 про розірвання договору про надання правової допомоги № б/н від 12.03.2024, що був укладений між громадянином України ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 , вчиненого на одному аркуші паперу формату А4;

-оригіналу акту приймання-передачі документів № б/н від 26.12.2024 року, вчиненого на одному аркуші паперу формату А4.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримала, просила задовольнити.

Прокурор Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги. Також надала суду заперечення на скаргу, в якому просила відмовити адвокату ОСОБА_4 в задоволенні скарги на протиправні дії та рішення сторони обвинувачення в кримінальному провадженні за ЄРДР №0000066 від 10.07.2024 року, оскільки адвокат ОСОБА_4 у своїй скарзі просить суд ухвалити рішення, яке прямо суперечить іншому діючому на теперішній час рішенню, а саме ухвалі слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_11 від 05.02.2025 у справі № 509/370/25 про арешт майна та зобов`язати прокурора вчинити протиправні дії відносно майна, на яке накладено арешт, а саме передати зазначені речові докази іншій особі, тим самим не забезпечити їх схоронності та цілісності.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника, прокурора, слідчий суддя вважає скаргу такою, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Стаття 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а саме:1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4)рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6)рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316цього Кодексу.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Крім того, аналіз положень ст. 303 КПК України, через призму положень ст. 307 КПК України, вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії - шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність - шляхом зобов`язання вчинити певну дію.

03 березня 2025 року до слідчого судді надійшли матеріали кримінального провадження № 0000066 від 10.07.2024 року.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження№ 0000066 від 10.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за фактом того, що 10.07.2024 громадянин ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив працівнику зазначеної установи завідомо підроблені військово-облікові документи, видані на його ім`я, а саме: Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 .

Під час досудового розслідування 12.07.2024 допитано начальника військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 , який пояснив, що 10.07.2024 громадянин ОСОБА_5 знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , пред`явив йому Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 . Оглянувши вказані документи, ОСОБА_12 виявив ознаки підробки, а саме невідповідність підписів від імені начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 справжньому підпису. За вказаним фактом ОСОБА_12 викликав поліцію, а ОСОБА_5 в свою чергу покинув місце події, не дочекавшись їх приїзду.

10.07.2024 слідчим СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 провдено огляд місця події у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видані на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою дізнавача СД ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 від 11.07.2024 вказані документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі ст. ст. 170, 171 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, які були знаряддям вчинення вказаного кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути виористані як доказ факту чи обставин, що розслідуються, ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду ОСОБА_1 від 12.07.2024 накладено арешт на Довідку ВЛК № 3470 та Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 видані на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно відповідді начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 вих №5/1/141 від 17.01.2025 ОСОБА_15 . Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 та довідка ВЛК № 3470 від 11.10.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не видавалося та згідно даним єдиного державного реєстру призовників, військовозобовязаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» гр. ОСОБА_5 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 не перебуває.

Вказана відповідь підтверджує те, що Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 та довідка ВЛК № 3470 від 11.10.2023 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підроблені.

Разом із тим, 07.01.2025 до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000066 від 10.07.2024 щодо скасування арешту майна з вищевказаних документів та їх повернення громадянину ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи своє клопотання адвокат ОСОБА_4 надала до суду власноруч завірену копію листа вих. № 1131 від 13.03.2024 видану начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 на ім`я адвоката ОСОБА_6 із інформацією наступного змісту: «На Ваш запит № 3 від 13.03.2024 року, щодо надання інформації стосовно громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомляю наступне: Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідка військово-лікарської комісії № 3470 від 11.10.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_8 видавались.»

Разом із тим, органом досудового розслідування отримано відомості на запит дізнавача, про те, що до ІНФОРМАЦІЯ_7 запит № 3 від 13.03.2024 від адвоката ОСОБА_6 стосовно видачі громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідки військово-лікарської комісії № 3470 від 11.10.2023 року, не надходив.

Крім того, відповідь № 1131 від 13.03.2024 на ім`я адвоката ОСОБА_6 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_9 видавалося Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідка військово-лікарської комісії № 3470 від 11.10.2023 року громадянину ОСОБА_5 , не видавалася.

21.01.2025 лист вих. № 1131 від 13.03.2024 виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 на ім`я адвоката ОСОБА_6 із інформацією наступного змісту: «На Ваш запит № 3 від 13.03.2024 року, щодо надання інформації стосовно громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомляю наступне: Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 від 11.10.2023 року та довідка військово-лікарської комісії № 3470 від 11.10.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_8 видавались.» постановою прокурора Чорноморської окружної прокураутри ОСОБА_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000066 від 10.07.2024, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки містить ознаки підробки, міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

21.01.2025 приблизно о 14 год. 40 хв. адвокат ОСОБА_4 , під час розгляду в Овідіопольському районному суді Одеської області клопотання щодо скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000066 від 10.07.2024 (справа №509/85/25), надала суду оригінал листа вих. № 1131 від 13.03.2024 виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 на ім`я адвоката ОСОБА_6 та Акт приймання-передачі документів від 26 грудня 2024 року щодо передачі адвокатом ОСОБА_6 клієнту ОСОБА_5 листа вих. № 1131 від 13.03.2024 виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 на ім`я адвоката ОСОБА_6 , а також Угоду від 13.11.2024 про розірвання договору № б/н від 12 березня 2024 року, укладену між аждвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Оглянувши у суді вказані документи, прокурором виявлено, що оригінал листа вих. № 1131 від 13.03.2024 виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 на ім`я адвоката ОСОБА_6 має ознаки підробки, а саме при візульному огляді підпису здійсненого від імені ОСОБА_17 є підстави вважати, що вказаний підпис здійснений за допомогою використання кліше або кольорового фото друку.

Так, 21.01.2025 під час технічної перерви, прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 проведено огляд, під час якого виявлено та вилучено документи, надані ОСОБА_4 : оригінал листа вих. № 1131 від 13.03.2024 виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 на ім`я адвоката ОСОБА_6 та Акт приймання-передачі документів від 26 грудня 2024 року щодо передачі адвокатом ОСОБА_6 клієнту ОСОБА_5 листа вих. № 1131 від 13.03.2024 виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 на ім`я адвоката ОСОБА_6 , а також Угоду від 13.11.2024 про розірвання договору № б/н від 12 березня 2024 року, укладену між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Постановою прокурора Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 22.01.2025 Акт приймання-передачі документів від 26 грудня 2024 року щодо передачі адвокатом ОСОБА_6 клієнту ОСОБА_5 листа вих. № 1131 від 13.03.2024 виданий начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 на ім`я адвоката ОСОБА_6 , а також Угода від 13.11.2024 про розірвання договору № б/н від 12 березня 2024 року, укладена між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000066 від 10.07.2024, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В обґрунтування своєї скарги адвокат ОСОБА_4 зазначила, що докази сторони захисту, протиправно вилучені прокурором ОСОБА_3 у адвоката ОСОБА_4 не можуть мати статус речових доказів в кримінальному провадженні за ЄРДР № 0000066 від 10.07.2024 року, оскільки вони не відповідають ознакам ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, при цьому для вилучення даних доказів були відсутні підстави, передбачені ст. 167 Кримінального процесуального кодексу України, в той же час був грубо порушений порядок вилучення майна, встановлений ст. 168 Кримінального процесуального кодексу України, а законні вимоги адвоката ОСОБА_4 , щодо припинення протиправних дій відносно доказів сторони захисту, були проігноровані стороною обвинувачення. Крім того, прокурор ОСОБА_3 не обґрунтувала відповідність вчинюваних нею протиправних дій меті і завданням кримінального провадження за ЄРДР № 0000066 від 10.07.2024 року, в якому вона здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом абр отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КПК України - документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України - сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_11 від 05.02.2025 у справі № 509/370/25 розглянуто клопотання прокурора про арешт майна вищевказаних документів та задоволено у повному обсязі. Накладено арешт на документи (речові докази), які були вилучені прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 під час проведення огляду 21.01.2025 р., а саме на : оригінал листа вих. № 1131 від 13.03.2024 р. виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 на ім`я адвоката ОСОБА_6 , Акт приймання-передачі документів від 26 грудня 2024 року щодо передачі адвокатом ОСОБА_6 клієнту ОСОБА_5 листа вих. № 1131 від 13.03.2024 р., виданого начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_16 на ім`я адвоката ОСОБА_6 , Угоду від 13.11.2024 р. про розірвання договору № б/н від 12 березня 2024 року, укладену між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , що належать ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді представник власника майна ОСОБА_5 ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала винесена з суттєвими порушеннями норм КПК України.

Доводи обґрунтовує тим, що вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України та прокурором безпідставно було вилучено зазначене майно з порушенням вимог КПК України за відсутності ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів адвоката ОСОБА_4

19 березня 2025 року ухвалою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу слідчого судді Овідіополсьького районного суду Одеської області від 05.02.2025 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000066, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вищевказані документи, які визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні з метою забезпечення їх збереження, а також необхідності проведення відповідних судових експертиз вказаних речових доказів на предмет їх підроблення. вилучене майно відповідає критеріям визначеним статтею 98 КПК України, на яке відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди злочину, є предметом, що були об`єктом кримінально протиправних дій, які містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, майно зазначене у клопотанні прокурора було вилучене відповідно до вимог ст. 168 КПК України, оскільки тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За таких обставин, доводи скарги не знайшли свого підтвердження в ході її розгляду, а отже скарга адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на протиправні дії та рішення сторони обвинувачення в кримінальному провадженні за ЄРДР №0000066 від 10.07.2024 року є необґрунтованою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги,

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги..

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-245, 303-307, 332, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 на протиправні дії та рішення сторони обвинувачення в кримінальному провадженні за ЄРДР №0000066 від 10.07.2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений 05.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1