Справа № 203/5529/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю власника майна - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0002054,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшло вищезазначене клопотання слідчого, заявлене в рамках кримінального провадження №0002054, про арешт майна.

В призначене судове засідання слідчий не з`явився. В наданій заяві просив розглядати клопотання без його участі, зазначивши про підтримання клопотання.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, проте, просив не застосовувати заборону користування транспортним засобом та повернути мотоцикл йому на відповідальне зберігання, зобов`язавшись зберігати його в існуючому після ДТП стані.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи, заслухавши пояснення власника майна та дослідивши надані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

В свою чергу ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002054, відомості за яким внесено до ЄРДР 07.08.2025 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 07.08.2025 року за участю автомобіля «MITSUBISHI OUTLENDER», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та мотоцикла «YAMAXA YAF-R6L», р/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок якої останній отримав тілесні ушкодження.

Згідно протоколу огляду місця ДТП від 07.08.2025 року зазначені вище транспортні засоби було вилучено та постановою слідчого від 07.08.2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В наданому клопотанні слідчим, з метою збереження як речового доказу, поставлено питання про арешт транспортного засобу - мотоциклу марки «YAMAXA YAF-R6L», р/н НОМЕР_3 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом.

Перевіряючи доводи клопотання слідчий суддя враховує, що матеріали кримінального провадження в достатній мірі свідчать про факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Крім того, з урахуванням характеру та обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, вилучені транспортні засоби, що отримали механічні пошкодження, зберегли на собі сліди його вчинення, необхідні для забезпечення проведення необхідних у кримінальному провадженні судових експертиз, у т.ч. на предмет їх технічного стану на момент ДТП.

За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту транспортного засобу.

Поряд з цим, слідчий суддя також враховує, що згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням вищезазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час немає жодної процесуальної доцільності у забороні власнику в користуванні транспортним засобом, оскільки з урахуванням характеру та обставин кримінального правопорушення, проведення необхідних слідчих дії з даним транспортним засобом можливе без позбавлення такого права користуватися.

В зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання та накладення арешту на транспортний засіб шляхом позбавлення права відчуження та розпорядження останнім, з поверненням мотоциклу власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання як речового доказу, зобов`язавши останньогозберігати транспортний засіб у існуючому на момент повернення стані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,131,132,170-172,175,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб мотоцикл марки «YAMAXA YAF-R6L», р/н НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , із забороною відчуження та розпорядження транспортним засобом.

В частині накладення арешту шляхом заборони користування транспортним засобом в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Повернути мотоцикл марки «YAMAXA YAF-R6L», р/н НОМЕР_2 , його власнику ОСОБА_3 на відповідальне зберігання як речового доказу, зобов`язавши останнього зберігати транспортним засіб у існуючому на момент повернення стані.

Ухвала відповідно до ч.1 ст.175 КПК України виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1