Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7684/25
Номер провадження 1-кс/711/1898/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

заявника - адвоката ОСОБА_3

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження № 0000002 від 01.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, про зміну запобіжного заходу, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Щокіно, Тульської області рф, громадянки рф, маючої посвідку на постійне проживання в Україні, з базовою загальною середньою освітою, яка не є особою з інвалідністю, одруженої, непрацюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України про зміну запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи свої доводи, захисник посилалась на те, що 17.07.2024 Придніпровським районним судом м. Черкаси ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження №0000002 без визначення розміру застави, за підозрою вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.1, 2, 3 ст. 307 КК України (справа №711/6573/25).

Захисник зазначає, що підозрювана ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 2014 року народження, яких виховує самостійно, оскільки чоловік мобілізований та бере безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією російської федерації.

Станом на сьогодні діти залишилися на утриманні бабусі, яка працює повний день, що створює реальну загрозу порушення прав дітей, гарантованих ст. 3 та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини.

Захисник у клопотанні також зазначала наступні норми права та рішення ЄСПЛ: ст. 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою - винятковий захід, на цьому наголошує і ЄСПЛ: «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland, 2000, §110) тримання під вартою має бути необхідним у демократичному суспільстві; «Мубіландзіла Майєка та Канікі Мітунга проти Бельгії» (Mubilanzila Mayeka and Kaniki Mitunga v. Belgium, 2006, §83-84) утримання без врахування інтересів дитини є порушенням ст. 8 Конвенції; «Неулінгер та Шурук проти Швейцарії» (Neulinger and Shuruk v. Switzerland, 2010, §135) інтереси дитини переважають; «Бєдов проти Хорватії» (Bjedov v. Croatia, 2014) утримання матері малолітніх дітей без оцінки наслідків для них є непропорційним. Позиція Верховного Суду: Постанова від 14.02.2019 у справі №761/26694/16-к врахування сімейного стану та наявності неповнолітніх дітей; Постанова від 16.06.2020 у справі №754/11181/19 зміна запобіжного заходу матері малолітньої дитини на домашній арешт.

Захисник вважала за необхідне врахувати, що у підозрюваної наявне місце постійного проживання за місцем її реєстрації, наявна родина - двоє малолітніх дітей та чоловік. Характеристика від сусідів, що додана до клопотання.

Крім того посилалась на те, що сторона обвинувачення може ініціювати обрання/продовження застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою лише у зв`язку з необхідністю запобігання спробам особи, які мають виявлятися в реальних діях, а не через їх уявну можливість вчинення чи у припущеннях таких дій у майбутньому.

Спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу або ж терміновою купівлею квитків до іншої країни.

Спроба знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може підтверджуватися показами свідків, або іншими конкретними доказами на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, слідчий та прокурор повинні довести той факт, що особа, стосовно якої розглядається клопотання про зміну запобіжного заходу, має реальну можливість отримати доступ до речей, які вона хоче спотворити чи знищити, у володіння та користування, або ж на момент розгляду клопотання володіє чи користується ними. У випадку, коли такі речі/документи перебувають у розпорядженні/володінні сторони обвинувачення, вона не може посилатися на можливість їх знищення підозрюваним, оскільки саме слідчий/прокурор несе персональну відповідальність за збереження таких предметів.

Спроба незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні має бути підтверджена належними доказами, у тому числі показами вказаних осіб (потерпілим, свідком, іншим підозрюваним, обвинуваченим, експертом, спеціалістом), які доводять незаконний вплив особи, що здійснюється безпосередньо або через довірених осіб. Перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб також має бути підтверджене та доведене: які саме дії особи слідчий/прокурор оцінює як перешкоджання, а також в який саме спосіб особа таким діями реально заважає здійснювати досудове розслідування. Так само має бути доведена реальність замаху на вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження наявного.

Отже, наявність спроб, яким слід запобігати, має бути підтверджена доказами. Припущення слідчого/прокурора про їх наявність, якщо вони не ґрунтуються на доказах, визначених у ст. 84 КПК, не може вважатися належною метою обрання/продовження запобіжного заходу у розумінні ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки по суті є припущенням.

Окрім власне припущень, слідчому судді мають бути подані конкретні докази реального існування спроби/спроб (ч. 2 ст. 177 КПК). Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК. Тому якщо слідчий/прокурор не доведе суду, що існують підстави для застосування такого запобіжного заходу, не доведе наявність обґрунтованої підозри чи наявність спроб, перелічених у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, то таке клопотання вважається незаконним і не підлягає задоволенню.

На переконання адвоката ОСОБА_3 , ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні відсутні. Оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б доводили протилежне.

Також захисник вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, або внесення застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на нею обов`язків.

Також, ініціатор клопотання зазначала, що після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, п. 60 рішення у справі «Єлоєв проти України»).

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з наявністю істотних обставин, що впливають на права та інтереси малолітніх дітей підозрюваної, просила змінити запобіжний захід ОСОБА_4 з тримання під вартою на більш м`який - цілодобовий домашній арешт, або визначити розмір застави

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 доводи свого клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав. Акцентував увагу слідчого судді, що ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей, її чоловік мобілізований та зміг отримати відпустку лише на два тижні, термін якої закінчується. Наголошувала на тому, що перебування ОСОБА_4 під вартою порушує права її дітей, які залишились без належного піклування. Просила змінити ОСОБА_4 застосований до неї запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, або ж визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Підозрювана ОСОБА_4 повністю підтримала позицію свого захисника та просила застосувати відносно неї запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що обставини, вказані захисником, в тому числі наявність у ОСОБА_9 двох малолітніх дітей та перебування її чоловіка в лавах ЗСУ та його участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією російської федерації, не є новими та враховувались слідчим суддею при застосуванні до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави. Крім того звертав увагу суду на те, що в хорді досудового розслідування за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій було зафіксовано залучення ОСОБА_9 до своєї злочинної діяльності двох своїх малолітніх дітей. Також зазначив, що ризики, встановлені слідчим суддею, на даний час не втратили своєї актуальності та продовжують існувати.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від від 01.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

В межах даного кримінального провадження 17.07.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, вчинений повторно, із залученням малолітнього..

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.07.2025 (справа №711/6573/25) підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 14.09.2025, без визначення розміру застави.

23 травня 2023 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.07.2023 року включно. Ухвалою колегії суддів Черкаського апеляційного суду від 07.06.2023 вказана ухвала слідчого судді залишена без змін.

Як вбачається зі змісту зазначених ухвал, при їх постановленні, з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до підозрюваної відповідного запобіжного заходу:

-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, яка є умовою законності застосування запобіжного заходу. При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні;

-встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- враховано дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 , а саме, що вона одружена, не працевлаштована, має на утриманні двох малолітніх дітей 2014 року народження, раніше судима за злочин в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, а також, що злочин, у якому підозрюється остання, вчинений в період іспитового строку, із залученням своєї малолітньої дитини та з корисливих мотивів, тобто такі злочинні дії спрямовані на отримання прибутку для забезпечення свого матеріального становища;

-зроблено висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою без визначення застави не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.9 ст. 194 КПК України слідчим суддею було зобов`язано прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_11 повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування малолітніх дітей підозрюваної ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про факт залишення дітей без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дітей.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання..

За ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявником не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування. Такий висновок опосередковано ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У клопотанні захисник ОСОБА_3 ставить питання щодо зміни застосованого до підозрюваної ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту або ж визначення застави, посилаючись на наявність у її підзахисної двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які залишились без належного батьківського піклування, а також вказуючи на відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи доводи клопотання, беручи до уваги положення ст. 201 та ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчим суддею при розгляді поданого клопотання, на підставі наданих доказів, встановлюється чи було враховано інтереси малолітніх дітей підозрюваної, які у зв`язку із застосуванням до останньої запобіжного заходу залишились без батьківського піклування; наявність/відсутність ризиків, які були встановлені при застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, що не пов`язаний із триманням під вартою у виді домашнього арешту чи визначення розміру застави.

Так, при застосуванні до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваної ОСОБА_4 , а саме: фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, місце проживання та роботи, засоби до існування.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі "Ілійков проти Болгарії" від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Злочини, у яких підозрюється ОСОБА_9 належать до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, який вчинений з корисливих мотивів, за які передбачено відповідальність у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна з неможливістю застосування процедури, передбаченої ч. 1 ст. 75 КК України. Дана обставина, як факультативна, може спонукати підозрювану до переховування від органів досудового розслідування чи суду. Більше того, з огляду на відомості про особу ОСОБА_9 , наявність у неї постійного місця проживання та малолітніх дітей не можуть бути вирішальними, що могло б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення. Крім того, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду становить собою не лише можливість виїхати та перебувати за кордоном, оскільки таке переховування можливе і на території України.

З огляду на зазначене, а також в сукупності з іншими встановленими слідчим суддею обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Цілком підтвердженим на думку слідчого судді, є також і ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні

Так, при встановленні ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Також, підтвердженими є й ризики перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , вказує те, що остання раніше судима за злочин в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та в період іспитового строку, знову підозрюється у вчиненні злочинів у цій сфері із залученням своєї малолітньої дитини та з корисливих мотивів, що вказує на те, що такі злочинні дії спрямовані на отримання прибутку та на забезпечення свого матеріального становища, що в сукупності може спонукати її до продовження вчинення кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється, чи вчинення іншого кримінального правопорушення та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваної і необхідність застосування до неї суттєвих заходів процесуального примусу.

Слідчим суддею також береться до уваги особиста ситуація підозрюваної, яка має постійне місце проживання, перебування на її утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також, що її чоловік ОСОБА_12 , мобілізований до лав Збройних сил України, проте, зазначене, в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливим та вагомим, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірних чи взагалі виключити їх існування.

За такого, слідчим суддею встановлено продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при застосуванні до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею враховувались інтереси малолітніх дітей підозрюваної, які залишались без батьківського піклування, та було зобов`язано прокурора повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування малолітніх дітей підозрюваної про факт залишення дітей без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дітей.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованих в провину підозрюваній злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або прекурсорів, вчинені з корисливих мотивів із залученням малолітньої дитини, зважаючи на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для зміни, застосованого до ОСОБА_4 , запобіжного заходу, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної у даному кримінальному провадженні та запобігти встановленим ризикам, а тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 193, 201, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000002 від 01.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, про зміну запобіжного заходу, відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України відмовити.

Копію даної ухвали вручити учасникам судового процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1