Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1092/25
УХВАЛА

Іменем України

22.05.2025 рокум. Долинська

Слідчий суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт ОСОБА_4 , розглянув клопотання ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 5 листопада 2024 року, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 362 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з цим клопотанням, поданим в інтересах ОСОБА_3 та просить скасувати арешт, що накладений у кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 6 лютого 2025 року.

Клопотання мотивує тим, що після накладення слідчим суддею арешту на майно ОСОБА_3 , прокуратурою було призначено ряд експертиз, зокрема, телефону та ноутбуку.

Тепер відомо, що згідно з висновками експертиз будь-яких доказів, які мають значення для досудового розслідування не виявлено, а тому речі, повинні бути повернені власнику. Накладений арешт порушує права власника.

На переконання ОСОБА_3 він не має стосунку до кримінального провадження, не є підозрюваним, був допитаний у кримінальному провадженні як свідок, досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, відповідно його майно у кримінальному провадженні прокурор безпідставно не повертає.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання та просила залишити його без задоволення.

Заслухавши пояснення третьої особи, щодо майна якої вирішено питання про арешт, представника цієї особи, прокурора, дослідивши зміст клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, дійшов до такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

За ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями чч. 1, 2 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів надісланого клопотання відомо, що у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 5 листопада 2024 року ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Кіровоградської області від 6 лютого 2025 року накладено арешт на визначене майно, що під час обшуку виявлено та вилучено у ОСОБА_3 .

Постановою начальника Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 від 31 січня 2025 року вилучені під час обшуку у ОСОБА_3 речі визнано речовими доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Отже, оскільки виявлені та вилучені у ОСОБА_3 речі у кримінальному провадженні визнані речовими доказами, щодо частини цих речей у кримінальному провадженні здійснюються експертні дослідження, на ці речі ухвалою слідчого судді накладено арешт для забезпечення збереження речових доказів, відповідно відсутні підстави вважати про неправомірність утримання прокурором цих речей у кримінальному провадженні, а навпаки зазначені речі у кримінальному провадженні утримуються правомірно.

Необґрунтованим є посилання на положення листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 7 лютого 2014 року, оскільки з того часу положення, що визначають правила застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна істотно змінились та тепер положення п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України допускають арешт майна будь-якої фізичної або юридичної особи, незалежно від її статусу в кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, що досудовим розслідуванням було реалізовано в цьому кримінальному провадженні.

З огляду на вищезазначене, на переконання слідчого судді подане клопотання про скасування арешту майна в цьому кримінальному провадженні є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 5 листопада 2024 року, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 362 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 27 травня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1