КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3083/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та продовжено їй строк тримання під вартою до 16 травня 2025 року.

Визначено ОСОБА_7 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 4 500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 13 626 000 грн.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покладено на неї такі обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, а також зі свідками, у тому числі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , іншими особами, зокрема, діючими/колишніми працівниками ТОВ «Краснолиманське» та ДП «ВК «Краснолиманська» з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень (поза межами проведення слідчих дій);

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 та застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або зменшити розмір визначеної їй застави до 1 000 000 грн.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що слідчий суддя не звернув уваги на відсутність будь-яких доказів, які б обґрунтовували ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Апелянт наголошує на тому, що розмір застави є необґрунтованим та непомірним для підозрюваної, а слідчим суддею не враховані обставини, визначені статтею 178 КПК України, а саме незадовільний стан здоров`я підозрюваної.

Крім того, апелянт зазначає, що слідчим суддею жодним чином не обґрунтовано, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання наявним ризикам, які з часу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою значно зменшилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_18 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, станом на день апеляційного розгляду закінчився строк дії оскаржуваної ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якої було визначено до 16.05.2025.

Разом з тим, предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021 за підозрою ОСОБА_19 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ст. 219, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України; ОСОБА_20 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України; ОСОБА_21 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України; ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України; ОСОБА_22 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212 та ст. 219 КК України.

17.05.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ст. 219, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.05.2024 до підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів, тобто до 15.07.2024 включно.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2024 продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 08.09.2024 включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 100 000 000, 00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2024 продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 03.11.2024 включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 000 000 (вісім десят мільйонів) гривень 00 копійок.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2024 продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 30.12.2024 включно. Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 000 000 (сорок мільйонів) гривень 00 копійок.

13.09.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021 визначено за Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України.

01.10.2024 заступником Генерального прокурора ОСОБА_23 , у зв`язку із неефективністю досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021 доручено іншому органу досудового розслідування - Головному слідчому управлінню Державного бюро розслідувань.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.12.2024 продовжено строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 до 16.02.2025 включно з правом внесення застави у межах 5 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 15 140 000, 00 грн.

31.01.2025 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ст. 219, ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2025 строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 продовжено до 02.04.2025 включно. Крім того, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2025 розмір застави зменшено та визначено у розмірі 13 626 000 грн.

31.01.2025 стороною обвинувачення здійснено повідомлення про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021 у зв`язку з тим, що зібрані під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні докази є достатніми для складання обвинувального акту, та відкриття матеріалів кримінального провадження, стороні захисту та потерпілому згідно вимог ст. 290 КПК України.

Наразі триває процедура відкриття матеріалів сторони обвинувачення стороні захисту та потерпілому у порядку визначеному ст. 290 КПК України.

18.03.2025 за клопотанням сторони обвинувачення Печерським районним судом м. Києва стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000862 від 07.10.2021 до 15.04.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.03.2025 продовжено строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 до 16.05.2025 року, з правом внесення застави у розмірі 4 500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 13 626 000 грн.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покладено на підозрювану ОСОБА_7 такі обов`язки:

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, а також зі свідками, у тому числі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , іншими особами, зокрема, діючими/колишніми працівниками ТОВ «Краснолиманське» та ДП «ВК «Краснолиманська» з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень (поза межами проведення слідчих дій);

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Слідчий суддя виходив з того, що слідчим доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в судовому засіданні, а продовження застосування до підозрюваної такого запобіжного заходу як тримання під вартою, пов`язане з потребами досудового розслідування, оскільки вказані слідчим обставини є такими, що об`єктивно унеможливлюють завершення досудового розслідування до спливу дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість на даному етапі досудового розслідування підозри останньої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ст. 219, ч. 3 ст. 209 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду, що містяться в додатках до клопотання слідчого.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Таким чином, на переконання колегії суддів, сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження на даному етапі кримінального провадження до моменту розгляду справи в суді є достатньою для продовження застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, колегія суддів вважає, що перевіряючи доводи клопотання на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, експертів, знищити, спотворити будь-яку з речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінальних проваджень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання її вини у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, її вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваної, обставини інкримінованих їй кримінальних правопорушень, дійшов обґрунтованого висновку про визначення їй альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 4 500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 13 626 000 грн.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваної колегія суддів не вбачає.

Як правильно встановлено слідчим суддею, матеріали судового провадження містять докази про продовження існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, передбачених ст. 177 КПК України, які на момент постановлення оскаржуваної ухвали залишаються існувати та вірогідність настання яких є досить високою.

До того ж, слідчий суддя врахував, що органом досудового розслідування, в обґрунтування клопотання, наведені обставини, які свідчать про необхідність продовження дії запобіжного заходу, позаяк стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, який не завершився до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказані доводи є обґрунтованими і вони, у сукупності з існуючими ризиками, виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_7 під вартою.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги сторони захисту в цій частині, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у справі належних доказів, які б підтверджували, що встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на день апеляційного розгляду втратили свою актуальність.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрювана належним чином зможе виконувати всі обов`язки, у випадку застосування відносно неї запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, оцінюються колегією суддів критично, оскільки самі по собі дані про особу підозрюваної не забезпечують впевненості у її подальшій належній процесуальній поведінці та не свідчать про відсутність існування ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ст. 219, ч. 3 ст. 209 КК України.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження на даному етапі кримінального провадження до моменту розгляду справи в суді є достатньою для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження апелянта про наявність підстав для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, оцінюються колегією суддів критично, позаяк колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, під час розгляду клопотання слідчого не встановлено.

Даних, які б унеможливлювали тримання ОСОБА_7 під вартою матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно з вимогами ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Тобто, законодавцем встановлено певний процесуальний запобіжник, що унеможливлює обмеження прав особи поза межами кримінального провадження.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.05.2019 у справі № 532/308/15-к (провадження № 13-23зво19), скасування такої ухвали про обрання запобіжного заходу, яка вже виконана, в жодному разі не може призвести до відновлення прав особи.

Станом на час розгляду апеляційної скарги оскаржувана ухвала слідчого судді вичерпала свою дію 16 травня 2025 року.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відтак доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді:

ОСОБА_3 ____________ ОСОБА_4 ____________