Справа № 524/4453/25
Провадження № 1-кс/524/1202/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025 року м. Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000490 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000490 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 307 КК України.

У обґрунтування клопотання зазначила, що 13.04.2025 до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те що невстановлена особа з 20 год 12.04.2025 по 11:30 год 13.04.2025 незаконно заволоділа її транспортним засобом марки «Daеwoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , червоного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , що перебував біля під`їду № 2, буд. 66 на просп. Лесі Українки в м. Кременчуці. Сума матеріальних збитків встановлюється.

Під час допиту потерпілої остання повідомила, що у 2023 році перестала користуватися авто, яке стояло у гаражі до вересня 2024 року. У вересні 2024 року дозволила ОСОБА_5 (співмешканцю своєї онуки ОСОБА_6 ) користуватися автомобілем, оскільки у Дар`ї двоє дітей та останній їм потрібний для сімейного користування. З того часу Назар регулярно користується автомобілем. ОСОБА_5 проживає разом із онукою ОСОБА_7 на АДРЕСА_1 , ставить авто на ніч у дворі будину. 13.04.2025 до потерпілої повинен був приїхати ОСОБА_5 за дітьми о 12 год, але подзвонивши об 11:20, повідомив, що затримається по причині зникнення автомобіля. Пізніше знову зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що потрібно надати пояснення та документи.

У подальшому встановлено, що автомобіль «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишений у с. Федоренки Кременчуцького району на території Садового товариства «Псел», поруч з яким розташоване Садове товариство «Будівельник-2».

16.04.2025 автомобіль вилучений та поставлений на зберігання на території Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області. Після повернення автомобіля власнику ОСОБА_8 .

Від ОСОБА_5 надійшла письмова заява про крадіжку його особистих речей з автомобіля «Daewoo Lanos», державний номерний знакНОМЕР_3 , яким він користувався, а саме: магнітола «ВТ720 RGB 2xUSB», підставка під телефон для авто «Hocco CA95», дві поліролі для автомобіля рожевого кольору «Helpix», ліве переднє колесо радіусом 14 для автомобіля у комплекті з диском та гумою зимовою, домкрат дорожній механічний 0,9 т, 85/385 мм, демісезонний жилет зеленого кольору на застібці, ключі від квартири, паспорт ID, виданий на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_4 , посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_5 НОМЕР_5 , технічний паспорт на автомобіль «Daewoo Lanos», пакет з дитячими речама, інструменти (набір голівок без трищітки) .

19.05.2025 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав Led-підсвітку подвійну чорного кольору, тримач для телефону «hoco» чорного кольору та набір торцевих голівок з воротком у жовтому пластиковому кейсі «Stayer», що вилучені та поміщені до сейф-пакету PSP 3230180.

19.05.2025 вказаний автомобіль та предмети слідчим в порядку ст. 93 КПК України визнані речовими доказами.

Власником тимчасово вилученого майна являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_6 .

Після проведення огляду або обшуку виявлені та вилучені речі вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке слід вирішувати в результаті його арешту або повернення.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (ч. 5 ст. 171 КПК України).

З урахуванням факту, що зазначені речі визнані речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, з метою їх збереження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Зважаючи, що відносно вилученого в ході обшуку майна, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, в установленому законом порядку визнано речовими доказами, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, враховуючи, що вилучене майно, відповідає критеріям зазначеним у ст. 167 КПК України, тому відповідно до ст. 170 КПК на них необхідно накласти арешт для забезпечення проведення ряду необхідних слідчих дій та відповідних експертиз.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання не з`явився слідчий, надав суду письмову заяву про задоволення клопотання та розгляд без його участі. Власник/ володілець майна не з`явився.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КАС України).

Дослідивши клопотання із доданими матеріалами, враховуючи відсутність відомостей про закінчення досудового розслідування та документів, що стверджували б, що слідчий раніше звертався із таким клопотання до слідчого судді, дійшла до висновку про наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, застосування якого не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ст. 100 КПК України на речові докази може бути накладений арешт у порядку, визначеному ст. ст. 170-174 КПК України. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

З матеріалів клопотання слідує, що Кременчуцьким РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області вилучене майно визнане речовими доказами по справі.

У рамках цього провадження слідчим ініційоване питання накладення арешту на зазначені речі, вказуючи, що останні відносяться до речових доказів у цьому провадженні, а тому накладення арешту забезпечить можливість їх збереження, встановлення істини в кримінальному провадженні. З вилученими речовими доказами в ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та слідчих дій.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/ або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог ст. ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Окрім того, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

Із наданих суду матеріалів слідує наявність достатніх підстав вважати, що майно вказане у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому матеріали клопотання свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину.

Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника/ володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власником/ володільцем майна до суду не надано та слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням зазначеного, клопотання підлягає задоволенню.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 107, 115, 132, 170 173, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000490 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 307 КК України,

Накласти арешт на чохол для документів чорного кольору із написом «ID Passport» у якому перебувають: Led-підсвітка подвійна чорного кольору, тримач для телефону «hoco» чорного кольору та набір торцевих голівок з воротком у жовтому пластиковому кейсі «Stayer», які вилучені та поміщені до сейф-пакету PSP 3230180 із передачею власнику під розписку на зберігання.

Визначити місцем зберігання цього майна камеру речових доказів Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області (м. Кременчук, вул. 29 Вересня, 6).

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором та може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1