Справа № 161/6253/25
Провадження № 1-кп/161/873/25
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003785 від 05 листопада 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копачівка Рожищенського району Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, вантажника ФОП « ОСОБА_4 », не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 287 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 15 вересня 2024 року, близько 22 год. 15 хв., в с. Копачівка, Луцького району Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи власником транспортного засобу «Opel Insignia» р.н.з. НОМЕР_1 , тим самим особою відповідальною за технічний стан та експлуатацію транспортного засобу, в порушення п. 2.9 г) Правил дорожнього руху, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, допустив до керування транспортним засобом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом передачі ключів від автомобіля та надавши усну згоду на його керування вказаним транспортним засобом, завідомо знаючи що останній вживав алкогольні напої та перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вподальшому, 15 вересня 2024 року, близько 23 год. 15 хв., на автодорозі Е-85 сполученням Ковель Луцьк, на 135 кілометрі, поруч с. Рокині, Луцького району Волинської області, ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Opel Insignia» р.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 170 км/год., рухаючись в напрямку м. Луцька, в порушення п.п. 2.3 б), 2.9 а), 12.1, 12.2, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху, перевищив дозволену швидкість руху, не вибравши тим самим безпечної швидкості у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з попутним транспортним засобом «Mazda 5» р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та в якому перебував пасажир ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внаслідок грубих порушень вищевказаних Правил дорожнього руху водій ОСОБА_10 , своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди спричинив пасажиру ОСОБА_11 , тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на волосистій частині голови в правій потиличній ділянці, відкритої черепно-мозкової травми у вигляді багато-фрагментного зламу кісток склепіння та основи черепа, забою головного мозку із крововиливами під оболонку головного мозку, які спричинили смерть потерпілого, тобто перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_11 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 о 07 год. 50 хв.

Також водію транспортного засобу «Mazda 5» р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_7 , спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани на межі потиличної та тім`яної ділянки голови, садна на зовнішній поверхні правої гомілки в нижній третині, закритої черепно-мозкової травми з дифузним забоєм головного мозку, нашаруваннями крові під твердою мозковою оболонкою по передній міжпівкульній щілині, стійким цефалгічним вестибуло-атактичним синдромом, правобічної пірамідної недостатністю, гемігіпестезією справа, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, оскільки останні призвели до тривалого розладу здоров`я та лікування.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні необережних дій, які виразилися в допуску до керування транспортним засобом особи, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вчинене особою відповідальною за технічний стан та експлуатацію транспортних засобів, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть, як вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 287 КК України.

17 квітня 2025 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно з якої, останній беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, факт відсутності у потерпілих будь-яких претензій до нього, а також відомості про його стан здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, відомості про не притягнення раніше до кримінальної відповідальності, виключно позитивну характеристику по місцю роботи та сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 призначається покарання за ст. 287 КК України, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується, у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, потерпілих, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Потерпілі та їх представник, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення, прокурор не заперечувала.

Судом роз`яснені обвинуваченому, захиснику, потерпілим та їхньому представнику наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши угоду про примирення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України та повністю підтвердив обставини його вчинення. У вчиненому щиро розкаювався, зазначаючи, що примирився із потерпілими та погоджується на призначення узгодженого покарання.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 287 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому, захиснику, потерпілим та їхньому представнику правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженого покарання у виді штрафу без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 371, 468, 473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 17 квітня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003785 від 05 листопада 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 287 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайоного суду ОСОБА_1