Справа №759/4597/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3580/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ПП «АКВА ФУДЗ» ОСОБА_10 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм-експедитором ТОВ "Нова Пошта", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

У задоволенні цивільного позову ПП «Аква фудз» до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням - відмовлено.

Вироком вирішено питання процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_7 виник злочинний умисл направлений на таємне викрадення чужого майна зі складського приміщення №2, що належне ПП «АКВА ФУДЗ» , за адресою: м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 24.

Усвідомлюючи те, що доступ до складських приміщень має визначене коло осіб, ОСОБА_7 з метою усунення перешкод для вчинення кримінального правопорушення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 08 год. 00 хв. 23.11.2023 року, домовився з водієм навантажувачем ОСОБА_8 про викрадення зі складу №2 ПП «АКВА ФУДЗ» пляшок з водою, з метою подальшої їх реалізації.

Так, 23.11.2023 року у невстановлений досудовим розслідування час ОСОБА_7 прибув за місцем своєї роботи за адресою: м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 24 з метою завантаження службового автомобілю товаром зазначеним у листі завантаження №00-00012656 від 23.11.2023 року та подальшої його транспортування відповідно до маршрутного листа №00-12656 від 23.11.2023 року.

Цього ж дня приблизно о 08 год. 08 хв. в той час як ОСОБА_7 , перебував у зоні завантажування товару, ОСОБА_8 маючи попередні домовленості з останнім та використовуючи вилковий навантажувач вивіз зі складу №2 ПП «АКВА ФУДЗ» раніше підготовлений ним дерев`яний піддон на якому знаходились 504 пляшки з мінеральною водою «Поляна квасова» арт. 071, загальна вартість яких відповідно до інвентаризаційного акту товарів на складі №2 від 27.11.2023 року становить 7912 грн 08 коп. без ПДВ, після чого завантажив вказане майно до службового автомобілю Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 .

Після зазначених дій, цього ж дня о 08 год. 30 хв. ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, сів за кермо автомобілю Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 покинув територію ПП «АКВА ФУДЗ» , а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну вартість 7912 грн 08 коп. без ПДВ.

Наказом виконавчого директора ПП «АКВА ФУДЗ» від 02.03.2023 № 52-К ОСОБА_8 призначено на посаду водія навантажувача та також було ознайомлено з посадовою інструкцією водія автонавантажувача.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_7 виник злочинний умисл направлений на таємне викрадення чужого майна зі складського приміщення №2, що належне ПП «АКВА ФУДЗ» , за адресою: м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 24.

Усвідомлюючи те, що доступ до складських приміщень має визначене коло осіб, ОСОБА_7 з метою усунення перешкод для вчинення кримінального правопорушення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 08 год. 00 хв. 23.11.2023 року, домовився з водієм навантажувачем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про викрадення зі складу №2 ПП «АКВА ФУДЗ» пляшок з водою, з метою подальшої їх реалізації.

Так, 23.11.2023 року у невстановлений досудовим розслідування час ОСОБА_12 прибув за місцем своєї роботи за адресою: м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 24 з метою завантаження службового автомобілю Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 визначеним товаром відповідно до листа завантаження №00-00012656 від 23.11.2023 року.

Цього ж дня приблизно о 08 год. 08 хв. в той час як ОСОБА_7 перебував у зоні завантажування товару, ОСОБА_8 усвідомлюючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та охорона підприємства не потребувала пред`являти маршрутний лист №00-12656 від 23.11.2023 року для перевірки завантажуваного товару, останній маючи попередні домовленості з ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання та використовуючи вилковий навантажувач вивіз зі складу №2 ПП «АКВА ФУДЗ» раніше підготовлений ним дерев`яний піддон на якому знаходились 504 пляшки з мінеральною водою «Поляна квасова» арт. 071, загальна вартість яких відповідно до інвентаризаційного акту товарів на складі №2 від 27.11.2023 року становить 7912 грн 08 коп. без ПДВ, після чого завантажив вказане майно до службового автомобілю Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 , тим самим усунув перешкоду для викрадення ОСОБА_7 майна підприємства.

Після зазначених дій, цього ж дня о 08 год. 30 хв. ОСОБА_7 сів за кермо автомобілю Renault Master д.н.з. НОМЕР_1 покинув територію ПП «АКВА ФУДЗ» , а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну вартість 7912 грн 08 коп. без ПДВ.

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілого ПП «АКВА ФУДЗ» ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати в частині вирішення цивільного позову та ухвалити новий вирок, яким стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь ПП «АКВА ФУДЗ» майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій у розмірі 568 460, 86 гривень.

Такі вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції обмежився лише сумою збитків, яка зазначена в обвинувальному акті, проте поза увагою суду залишилася сума збитків фактично завдана підприємству, яка наведена у цивільному позові та документально підтверджена. При цьому, звертає увагу на те, що обвинувачені частково компенсували збитки у розмірі 202 000 гривень, що перевищує заявлений розмір матеріальної шкоди у обвинувальному акті, що на думку апелянта свідчить про те, що обвинувачені визнають, що заявлений розмір завданої шкоди у обвинувальному акті є значно більшим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника цивільного позивача на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти вимог апеляційної скарги, пояснення обвинувачених та їх захисника, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги,вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у відповідності до ст. 349 КПК України, суд за погодженням з учасниками судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 винним себе у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнали повністю, погодилися на розгляд провадження в порядку ст. 349 КПК України, апеляційний суд переглядає вирок лише у межах апеляційної скарг представника потерпілої юридичної особи, виходячи з того, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим, дії обвинувачених вірно правильно кваліфіковані судом.

Доводи апеляційної скарги представника цивільного позивача про необгрунтованість вироку суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, статтями 127, 128 КПК України передбачено право особи на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом її стягнення за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказані обставини можуть бути елементами складу відповідних злочинів, а також впливати на визначення міри відповідальності винної особи.

У пункті 7 ч. 1 ст. 368 КПК України зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим - ПП «АКВА ФУДЗ» пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_8 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину в розмірі 770 460 грн. 86 коп.

Як видно із змісту позовної заяви, позивач зазначає, що протоколами інвентаризаційної комісії ПП «АКВА ФУДЗ» від 27 листопада 2023 року, було виявлено відсутність товару на загальну сумму 770 460, 86 гривень. Поряд з цим, реальний факт вчинення кримінального правопорушення виявлено лише діями обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , інших випадків здійснення протиправних дій щодо майна ПП «АКВА ФУДЗ» не було, що вказує на те, що збитки в розмірі 770 460, 86 гривеньзавдано діями обвинувачених.

В той же час, обвинувальним актом встановлено та не заперечувалось в ході судового розгляду кримінального провадження, що сума завданих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 збитків складає 7912,08 грн. без ПДВ, яка відшкодована обвинуваченими в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

З огляду на наведене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ПП «АКВА ФУДЗ» у задоволенні цивільного позову.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК, до складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди входять втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При цьому, згідно зі ст. 1192 ЦК, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Колегією суддів встановлено, що обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відшкодовано потерпілому ПП «АКВА ФУДЗ» у повному обсязі завдані реальні збитки, які складалися зреальноївартості викраденого майна, а посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріальної шкоди, яка встановлена на підставі інвентаризаційної комісії у розмірі 770 460 грн. 86 коп, підлягає стягненню саме з обвинувачених, лише на тій підставі, що факт вчинення кримінального правопорушення виявлено діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а інших випадків здійснення протиправних дій щодо майна ПП «АКВА ФУДЗ» не було, є надуманими та таким, що не грунтуються на вимогах закону.

Посилання апеляційної скарги на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 04.06.2019 (справа № 135/112/17) та від 12.12.2019 (справа № 486/1423/17), не є релевантними даній справі та не є підставою для скасування вироку суду в частині вирішення цивільного позову ПП «АКВА ФУДЗ».

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог поданої апеляційної скарги і не знаходить підстав для скасування вироку, а тому апеляційну скаргу залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ПП «АКВА ФУДЗ» ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 28 січня 2025 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: