Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження 1-кп/641/635/2025 Справа № 641/3423/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Артільне

Лозівського району Харківської області, громадянки України, з вищою освітою,

розлученої, не працюючої, маючої на утриманні неповнолітню дитину

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої

за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17.04.2025 року приблизно о 19 год. 41 хв. ОСОБА_5 знаходячись поблизу автомобіля ВА3 2112 з д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував на автодорозі по проспекту Байрона, неподалік від будинку № 161 у місті Харків під час роз?яснення працівниками поліції ОСОБА_8 , правил та порядку оновлення військово-облікових даних, діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, будучи обізнаною про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи в інтересах ОСОБА_8 та переслідуючи намір уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, достеменно знаючи, що інспектор УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_9 , є співробітником правоохоронного органу та службовою особою, висловила останньому пропозицію у надані йому неправомірної вигоди в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, що за офіційним курсом НБУ на момент пропозиції грошових коштів складає за 1 долар США - 41, 2152 грн., на загальну суму 41 215 грн. 20 копійок, за не супроводження ОСОБА_8 до найближчого Територіального центру комплектування та соціальної підтримки та подальшого притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчинені злочину визнала повністю, у скоєному розкаялася, та пояснила, що 17.04.2025 року близько 19 год. 45 хв. вона разом із донькою, співмешканцем ОСОБА_8 рухалися на автомобілі ВАЗ, з метою відвідати її матір. В районі Комунального ринку вони були зупинені працівниками поліції, які повідомили, що на їх автомобілі не працює заданій габаритний сигнал. Також були перевірені документи водія ОСОБА_8 , внаслідок чого працівники поліції повідомили останньому, що він знаходиться в розшуку як військовозобов`язаний. Оскільки вона поспішала до своєї хворої матері та розуміла, що швидко не зможе знайти водія, то вона вирішила запропонувати працівнику поліції хабар в розмірі 1000 доларів США за те щоб він відпустив ОСОБА_8 без доставлення його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Також пояснила, що вона підійшла до працівників поліції та запитала їх, чи можна пришвидшити процес, відпустити ОСОБА_8 без оформлення відповідних документів, та направлення до ТЦК, у зв`язку з чим запропонувала 1000 доларів США. В результаті її пропозиції працівники поліції викликали оперативно-слідчу групу. Вказала, що шкодує про вчинене.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності її позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину в інкримінованому їйкримінального правопорушення, її показання повністю відповідають фактичним обставинам справи, наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченій та іншим учасникам судового розгляду були роз`яснені та вони вважали недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду нема сумнівів у добровільності їх позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Окрім цього, відповідно до ст 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй, неправомірну вигоду, за не вчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища вчинила кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч.1 ст. 369 КК України.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинила нетяжкий злочин, повністю визнала себе винною та щиро розкаялася у вчиненому, що відповідно до ст.66 КК України визнається судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що вона на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та має зареєстроване місце проживання, раніше не судима.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання, а також враховує вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази: документи надані Депаратментом патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області за вих. № 4647/41/14/01-2025 від 21.04.2025 року, носій інформації «Micro-SD» з серійним номером OXJB1107577 ємкістю 32 гігабайта, який містить у собі одну папку під назвою «3974 Репешко 526» у якій знаходиться 3 відео-файли з назвами «export-bt141» ємкістю 6,09 ГБ, «export-lzdnd» ємкістю 5,82 ГБ, «export-vhf5k» ємкістю 5,86 Гб - зберігати в матеріалах кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Слобідський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається прокурору та обвинуваченому.

Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя - ОСОБА_1