Провадження № 1-кп/679/74/2025
Справа № 679/379/25
У Х В А Л А

16 травня 2025 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нетішин кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Димівка Джанкойського району АР Крим, Україна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Нетішинського міського суду Хмельницької області перебуває обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні були подані письмові клопотання про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 та клопотання про продовження строку відсторонення обвинуваченого від посади Нетішинського міського голови.

Прокурор вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що 28.05.2025 закінчується строк запобіжного заходу обраного обвинуваченому, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Так, обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, з огляду на наявність у сторони обвинувачення вагомих доказів його вини, з урахуванням обставин та характеру вчинення ним злочину, зокрема розміру завданих збитків на суму 6135430,71 грн. ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, так як він перебував на посаді Нетішинського міського голови з 2014 року по 2015 рік, з 2015 року по 2020 рік, та перебуває на посаді голови міста Нетішина з 27.11.2020 по теперішній час, має тісні особисті зв`язки з працівниками виконавчого комітету Нетішинської міської ради, отже в силу своїх службових обов`язків зможе іншим чином впливати на свідків з приводу вчиненого кримінального правопорушення. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , використовуючи свої позаслужбові зв`язки, зможе іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Прокурор також просив врахувати, що 16.04.2025 ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій повідомив, що він у період з 19.04.2025 по жовтень 2025 року перебуватиме за адресами місця проживання: АДРЕСА_2 , а за необхідності в АДРЕСА_1 .

Також прокурор зазначив, що 28.05.2025 закінчується строк відсторонення обвинуваченого від посади, але продовжують існувати підстави для відсторонення обвинуваченого від посади Нетішинського міського голови. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг. Залишаючись на посаді міського голови, обвинувачений в силу свого службового становища, маючи особисті зв`язки з працівниками виконавчого комітету, може мати можливість особисто та /або через інших службових осіб Нетішинської міської ради впливати на підпорядкованих працівників, надавати їм незаконні вказівки з метою уникнення відповідальності або впливати на свідків іншим чином. Тож, негативні наслідки відсторонення від посади не перевищують необхідність та можливість досягнення завдань у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні свої клопотання підтримав з підстав, викладених у них. Додатково пояснив, що майже усі свідки у кримінальному провадженні та представник потерпілого, які ще не допитані, працюють у виконавчому комітеті Нетішинської міської ради та є підлеглими обвинуваченого ОСОБА_4 . Водночас обвинувачений сумлінно виконував обов`язки, які покладені на нього судом, реагування поліції щодо порушень обов`язків відсутні, а тому відсутні підстави для застосування щодо обвинуваченого більш жорсткого запобіжного заходу.

Представник потерпілого ОСОБА_7 при розгляді вказаних питань поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_8 і ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотань прокурора про продовження обвинуваченому домашнього арешту та продовження відсторонення його від посади.

Обвинувачений ОСОБА_4 , заперечуючи проти клопотань прокурора, зазначив, що умови домашнього арешту він жодного разу не порушував, заперечує наявність інкримінованого складу злочину у його діях, зокрема і не доведеність факту завдання збитків, а пред`явлене йому обвинувачення вважає політично вмотивованим, яке має на меті здійснення на нього тиску. Також вказав, що він має міцні соціальні зв`язки, має закордонний паспорт та право на виїзд за кордон за погодженням, але виїжджати за кордон та переховуватися від суду не збирається, а на свідків не може та не буде впливати, а тому відсутні підстави для продовження домашнього арешту та відсторонення його від посади голови Нетішинської міської ради.

Захисник ОСОБА_8 , висловлюючи свою думку з приводу клопотань прокурора, заперечував проти задоволення клопотань прокурора та зазначив, що ризики, які зазначені прокурором, не обґрунтовані. Обвинувачений дійсно має технічну можливість виїхати, але цього недостатньо для доведення ризику переховування від суду, оскільки необхідні підстави стверджувати наявність такого ризику, які мають вбачатися з поведінки обвинуваченого. Не доведено також і ризик можливого впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. На думку захисника, суд не може продовжувати незаконне продовження застосування запобіжних заходів, оскільки первісні клопотання були розглянуті незаконним складом суду через порушення авторозподілу. Прокурор, обґрунтовуючи свої клопотання стверджує, що обвинувачений вчинив злочин, але обвинувального вироку ще не має, що є порушенням презумпції невинуватості. Також прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано, обвинувачений вже тривалий час перебуває під домашнім арештом, а зі спливом часу ризики теж зменшуються.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотань прокурора, підтримала доводи, які були викладені захисником ОСОБА_8 , та зазначила, що ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні про продовження обвинуваченому домашнього арешту, відсутні, та ним в свою чергу не доведено їх існування. Запобіжний захід у виді домашнього арешту до її підзахисного застосовується вже тривалий час, та, на її думку, відсутні підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки зі спливом часу ризики зменшуються. Щодо ризику впливу на свідків, зазначила, що роботу свідків курує секретар міської ради, ОСОБА_4 не може і не бажає впливати будь-яким чином на свідків. Тривале відсторонення від посади міського голови не є необхідним, збитки не доведені, з пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення та дій прокурора вбачається політичний тиск. Так, з негативних коментарів у Фейсбуці вбачається, що у громади складається враження, що голова вже є «бувшим», а вказане є негативними наслідками відсторонення ОСОБА_4 від посади.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001969, внесеного до ЄРДР 22.11.2024, на стадії досудового розслідування щодо обвинуваченого 09.12.2024 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 01.02.2025, в подальшому 29.01.2025 до 04.03.2025, 27.02.2025 до 28.03.2025 включно.

Відповідно до ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2024 року, яка ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10.03.2025 залишена без змін, обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 24 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня (крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разу оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги) до 28 березня 2025 року включно, з покладенням на ОСОБА_4 наступних обов`язків: 1) прибувати до слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора або суду за кожною вимогою; 2) не залишати місце фактичного проживання АДРЕСА_1 ; 3) невідкладно повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) здати на тимчасове зберігання до закордонний паспорт для виїзду за кордон.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту на два місяці, тобто до 28 травня 2025 року, включно, з покладенням на нього аналогічних обов`язків.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 315 KПК України під час підготовчого провадження суд має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Під час розгляду таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

За ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування. Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна (рішення Європейського суду з прав людини Panchenko v. Russia (Панченко проти росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Європейського суду з прав людини Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58). Цей ризик також зменшується зі збігом часу. У той же час серйозність покарання є релевантною обставиною. Загальним принципом є також те, що суд має розглянути можливість застосування інших (альтернативних) більш м`яких запобіжних заходів.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства не може оцінюватись абстрактно. У справі Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) від 4 жовтня 2005 року Європейський суд з прав людини вказав, що факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами.

Неодноразово продовжуючи строки дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо обвинуваченого суд вже враховував вказані прокурором ризики.

Разом з тим, суд вважає, що найбільша реальність настання ризику переховування від суду та ризик імовірного впливу на певних осіб протягом певного часу може мати місце лише на початкових стадіях досудового розслідування і судового розгляду та в подальшому повинно обов`язково підтверджуватися реальними фактами. При цьому сама по собі тяжкість пред`явленого обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів застосування домашнього арешту.

Доказів того, що на даний час обвинувачений може переховуватися від правосуддя, суду не надано, більш того, прокурором підтверджено, що жодних порушень застосованих до обвинуваченого обмежень останній не допускав. Судовий розгляд з об`єктивних причин не закінчено. В той же час, поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про існування міцних соціальних зв`язків обвинуваченого у м. Нетішин та наявність постійного місця проживання, певну репутацію обвинуваченого.

При цьому суд також враховує положення ч. 2 ст. 318 КПК України, згідно з якими судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що для розгляду справи існує переконлива необхідність в застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу, який би був достатнім для забезпечення його прибуття за викликом до суду, утримання від спілкування з певними особами, виїзду за кордон тощо.

Водночас суд враховує, що наявність у обвинуваченого паспорта для виїзду за кордон, його права в силу віку на виїзд за кордон, все ж свідчить про ймовірність виникнення ризику переховування від суду.

З урахуванням наведеного, зважаючи на необхідність виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, з метою запобігання спробам переховуватися від суду, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого правопорушення, спробам незаконного впливу на свідків, які судом допитані не були, та фактично є його підлеглими, суд приходить до висновку про необхідність зміни запобіжного заходу та застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених КПК України, який, на переконання суду, цілком буде забезпечувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Саме такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, запобігатиме існуючим ризикам та повністю відповідає меті запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України.

Також судом враховано, що інкримінованим кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , завдана матеріальна шкода виконавчому комітету Нетішинської міської ради на суму 6 135 430,71 грн, що становить тяжкі наслідки.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Водночас, суд відхиляє аргументи сторони захисту щодо незаконності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з огляду на порушення порядку авторозподілу під час розгляду первісних клопотань слідчим суддею, оскільки ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області щодо обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, а також відсторонення обвинуваченого від посади, переглянуті Хмельницьким апеляційним судом та залишені без змін. Посилання сторони захисту про фактично нововиявлені обставини щодо порядку авторозподілу суд також не приймає до уваги, оскільки судові рішення слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду або Хмельницького апеляційного суду за результатами їх не розгляду за нововиявленими обставинами не переглядалися. Підстав для сумніву у їх законності на даний час не має. Крім того запобіжний захід у виді домашнього арешту та продовження строку відсторонення обвинуваченого від посади були застосовані ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28.03.2025, яку сторона захисту оскаржила до апеляційної та касаційної інстанцій, у тому числі, з підстав можливого порушення правил авторозподілу, залишені в силі. Тому, на даний час, жодних підстав вважати незаконними ухвали про застосування у даному кримінальному провадженні заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Також, суд, не приймаючи доводи сторони захисту щодо порушення принципу презумпції невинуватості, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства, зокрема, є підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про прокуратуру» на прокуратуру покладається, зокрема функція підтримання державного обвинувачення в суді.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України "Про прокуратуру", та діє у межах своїх повноважень.

Пунктом 15 ч. 2 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, твердження прокурором, що певна особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та доведення вини обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення особи у суді є прямими повноваженнями та функціями прокурора та не порушує презумпцію невинуватості.

А застосоване дієслово «інкримінується» є лише фактично синонімом обвинувачення, а не стверджувальним висловом про доведеність вини певної особи у кримінальному правопорушенні.

Розглядаючи питання щодо продовження відсторонення ОСОБА_4 від посади Нетішинського міського голови суд враховує наступне.

З Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001969, внесеного до ЄРДР 22.11.2024, вбачається, що на стадії досудового розслідування обвинуваченого ОСОБА_4 16.12.2024 було відсторонено від посади, строком до 04.02.2025, в подальшому 29.01.2025 до 04.03.2025, 27.02.2025 до 28.03.2025.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2025 року, яка ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 10.03.2025 залишена без змін, було продовжено строк відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від посади Нетішинського міського голови до 28 березня 2025 року включно.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 28 березня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк відсторонення від посади Нетішинського міського голови до 28 травня 2025 року, включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Згідно з ч. 2 ст. 154 КПК України відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: правову підставу для відсторонення від посади; достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Дослідивши матеріали клопотання про відсторонення ОСОБА_4 від посади та вислухавши сторони, суд приходить до наступних висновків.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що завдало тяжких наслідків державним інтересам, як службова особа, перебуваючи на посаді Нетішинського міського голови, завдавши державі в особі Нетішинської територіальної громади в особі Виконавчого комітету Нетішинської міської ради на загальну суму 6 135 430,71 грн.

Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 651 Закону України «Про запобігання корупції» особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з розділом 17 Кримінального Кодексу України є злочином у сфері службової діяльності, у зв`язку з чим, законом передбачено відсторонення обвинуваченого від посади.

У підготовчому судовому засіданні доведена наявність достатніх підстав вважати, що згідно з пред`явленим обвинуваченням саме перебування ОСОБА_4 на займаній посаді безпосередньо сприяло вчиненню інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд вважає доведеним ризик незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, які є працівниками Виконавчого комітету Нетішинської міської ради, та, як наслідок підлеглими обвинуваченого ОСОБА_4 , схиляючи їх до надання (зміни) показань на його користь, використовуючи зв`язки з ними та займану посаду.

Судом також враховано, що в той час як ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з використанням свого службового становища, то до вирішення зазначеного питання по суті перебування його на займаній посаді буде суперечити завданням кримінального судочинства та інтересам громадського суспільства загалом.

При цьому стороною захисту вказані ризики належними та допустимими доказами не спростовані. Більш того, як вказав сам обвинувачений, перебуваючи на посаді міського голови, він не допустив би, незаконне на його думку, звільнення депутатським корпусом певних осіб, у тому числі і заступника міського голови. Логічно припустити, що якщо сам обвинувачений вважає, що в нього є повноваження та можливість впливу на обраних депутатів, підпорядкованих осіб з приводу звільнення працівників міської ради, він вважає, що в нього є і повноваження на звільнення певних осіб, які можуть бути свідками у справі.

Слід також звернути увагу, що захисник ОСОБА_5 вказувала, що свідки у справі підпорядковані («куруються») на даний час секретарем міської ради, який виконує повноваження міського голови, тобто при поновленні повноважень ОСОБА_4 , вони перейдуть у його пряме підпорядкування, що підтверджує можливий ризик впливу на них.

Щодо посилання ОСОБА_4 на політично вмотивоване кримінальне переслідування суд вважає таке твердження надуманим, не підтвердженим та лише припущенням обвинуваченого, оскільки жодних доказів та й посилань на відповідні обставини чи факти стороною захисту не наведено. Посилання ОСОБА_4 на притягнення його до адміністративної відповідальності як доказ політичного тиску, суд вважає необґрунтованим, оскільки, як вказує і сам обвинувачений і що підтверджується відомостями з ЄДРСР, він і раніше притягувався до адміністративної відповідальності, зокрема Нетішинським міським судом Хмельницької області, рішення якого залишено без змін апеляційним судом і набрало законної сили.

Посилання захисника ОСОБА_5 на коментарі руху справи з боку прокуратури у мережі Інтернет, також, на переконання суду, не може бути доказом політичного тиску.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що наявні підстави для продовження відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4 від займаної посади, без чого неможливо досягти дієвості кримінального провадження.

Такий ступень втручання в права обвинуваченого виправдовує потреби судового розгляду.

Негативні наслідки відсторонення від посади обвинуваченого не перевищують необхідність та можливість досягнення завдань кримінального провадження.

Враховуючи усі зазначені обставини, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а строк відсторонення ОСОБА_4 від посади Нетішинського міського голови слід продовжити на 2 місяці.

Керуючись ст. ст. 27, 154-157, 177, 181, 182, 194, 196, 291, 314-316, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поклавши на нього строком на два місяці, тобто по 16 липня 2025 року, включно, наступні обов`язки:

- не відлучатися за межі Хмельницької області без дозволу суду;

- прибувати до суду по першому виклику у зазначений ним час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та представником потерпілої особи у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Нетішинського міського сектору Державної міграційної служби України в Хмельницькій області свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У задоволенні решти вимог клопотання прокурора відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження відсторонення обвинуваченого ОСОБА_4 від посади задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк відсторонення від посади Нетішинського міського голови по 16 липня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1