Справа № 307/331/25
Провадження №1-кс/307/462/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

про продовження строку

тримання під вартою

24 липня 2025 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працює, судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 297, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, всупереч вимогам Законів України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", а також "Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03.06.2009, в будинку за місцем свого проживання, в АДРЕСА_1 , маючи умисел направлений на надання приміщення з метою вживання наркотичних засобів, безоплатно, не маючи корисних намірів, надав приміщення спальної кімнати за вищевказаною адресою, в якому сам проживає, стороннім особам, які зловживають наркотичні засоби, а саме ОСОБА_7 та неповнолітньому ОСОБА_8 , для їх спільного вживання наркотичних засобів, які вжили їх 25 січня 2025 року, близько 15 год. 30 хв., шляхом викурювання наркотичного засобу "Канабіс", обіг якого обмежено відповідно до Списку №2 Таблиці №1, "Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, що знаходиться у незаконному обігу відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу" №188 від 01 серпня 2000 року.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

Крім цього, 25 січня 2025 року, близько 14 год. 20 хв., перебуваючи у вітальній кімнаті будинку ОСОБА_5 , в АДРЕСА_1 , де останній і проживає, під час спільного розпивання спиртних напоїв (горілки), між ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 нанесли серію ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_9 , після чого залишили побитим лежати на підлозі вказаної кімнати, а самі продовжили розпивати спиртні напої.

В подальшому, того ж дня, близько 15 год. 15хв., в будинок за вищевказаною адресою прийшов неповнолітній ОСОБА_8 , який приєднався до застілля, під час якого в ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник умисел на спричинення смерті ОСОБА_9 .

В подальшому вищевказані особи, з метою заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, почали наносити тілесні ушкодження останньому руками та ногами по голові та інших частинах тіла, в тому числі із застосуванням невстановленим органом досудового розслідування предмету, внаслідок чого спричинили останньому численні тілесні ушкодження, а саме: важку черепно-мозкову травму: а) відкритий здавлений перелом потиличної кістки справа, субдуральний крововилив в задній черепній ямці, субарахноїдальні крововиливи в правій потиличній долі, наскрізна забійна рана м`яких тканин потиличної ділянки голови справа; б) важку закриту черепно-мозкову травму з підоболонковими крововиливами, а саме: субдуральною лівобічною гематомою об`ємом 150-180 мл. у виді рідкої темно-червоного кольору крові з рихлими згустками, субарахноїдальними крововиливами в лівих лобно-тім`яно-скроневих долях та правій лобній долі, множинних крововиливів на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лівій лобно-тім`яно-скроневій та правій лобній областях з імбібіцією крові в лівій скроневий м`яз; закритий перелом кісток носу, розлитий синець на шкірних покровах носу; - травматичне видалення зубів передніх різців 1, 2, 3-го справа, 1-2-го зліва на верхній щелепі та 1, 2, 3-справа і 1, 2, 3-го зліва на нижній щелепі, обширні наскрізні забійно-рвані рани верхньої та нижньої губ рота, забійна рана шкірних покровів в області правого кута рота; обширну забійно-рвану рану чола та брівної ділянки правої половини голови; множинні, обмеженої форми та розливного характеру підшкірні синці обличчя та лівої вушної раковини.

Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення, та які спричинили насильницьку смерть ОСОБА_9 , яка настала внаслідок набряку та здавлення головного мозку, що розвинулася на фоні важкої відкритої черепно-мозкової травми з пошкодженням кісток черепа та масивними підоболонковими крововиливами.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України, - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Також, в період із 19 год. 00 хв. 25 січня 2025 року по 22 год. 00 хв. 27 січня 2025 року, ОСОБА_5 , за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_7 , знаходячись в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , переконавшись в тому, що ОСОБА_9 мертвий, усвідомлюючи про необхідність повідомити про смерть останнього правоохоронним органам, медичним працівникам та близьким родичам, об`єктивно маючи при цьому таку можливість, вирішили приховати факт смерті.

З цією метою, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи умисно, зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих, нехтуючи існуючими в суспільстві загальноприйнятими моральними принципами, традиціями та релігійними положеннями щодо поховання померлих, в порушення вимог ст.ст. 6, 26 Закону України "Про поховання та похоронну справу", порушуючи право людини на поховання її тіла і належне ставлення до тіла після смерті, зневажаючи тим самим пам`ять про померлу людину, і в подальшому, демонструючи свою байдужість, вступили між собою в попередню змову щодо наруги над тілом померлого ОСОБА_9 , шляхом його спалення, розчленування та подальшого приховання тіла.

Так, реалізуючи свій умисел, 26 січня 2025 року, близько 03 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на АЗС "WOG", що в с. Нересниця, №35 (№38), Тячівського району Закарпатської області, придбав бензин ємкістю 3,5 літра, який залив у пластикову каністру, після чого повернувся в будинок, який розташований за вище вказаною адресою, де ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , у відсутності інших очевидців, перенесли тіло померлого ОСОБА_9 із приміщення вітальної кімнати другого поверху будинку в приміщення коридору, який знаходиться на першому поверсі, де, з метою наруги над тілом померлого та приховання трупу, за допомогою заздалегідь заготовленого для цієї мети бензину, а також підручних горючих матеріалів та предметів, підпалили труп ОСОБА_9 .

Після обгоряння тіла померлого ОСОБА_9 , продовжуючи протиправні дії ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , зневажаючи суспільною пам`яттю про померлого, демонструючи своє негативне ставлення до нього, виявляючи зневагу до суспільних і релігійних принципів та традицій у цій сфері, та за допомогою електричної пили марки "DeWalt", розчленували тіло ОСОБА_9 , шляхом відрізання, тобто відділення голови та кінцівок тіла (рук та ніг) від тулуба, які в подальшому упакували в окремі сумки та пакети, і залишили зберігатись на місці події, та які у подальшому було виявлено працівниками поліції 28 січня 2025 року.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, наруга над тілом (останками) померлого, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Разом з цим, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, усупереч вимогам Законів України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори", "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними", а також "Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №589 від 03 червня 2009 року, в період часу із 15 год. 30 хв. 25 січня 2025 року по 09 год. 30 хв. 28 січня 2025 року, за місцем свого проживання будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , незаконно зберігав без мети збуту, наркотичний засіб "екстракт канабіс", обіг якого обмежено відповідно до Списку №1 Таблиці 2, "Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року, загальною масою 0,5763 грам, що становить більше невеликих розмірів, передбачених наказом Міністерства охорони здоров`я України "Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу" №188 від 01 серпня 2000 року та який було вилучено 21 березня 2025 року працівниками Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, в ході проведеного судом санкціонованого обшуку.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме в незаконному зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

28 січня 2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

19 липня 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.297, ч.1 ст. 309 та ч.1 ст. 317 КК України.

21 липня 2025 року було затверджено обвинувальний акт.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до обвинуваченого ОСОБА_5 , строком на шістдесят днів.

Прокурори в судовому засіданні клопотання підтримали.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, та змінити обвинуваченому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

19 липня 2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.297, ч.1 ст. 309 та ч.1 ст. 317 КК України.

21 липня 2025 року було затверджено обвинувальний акт по даному кримінальному провадженні.

30 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, до 24 год. 00 хв. 26 березня 2025 року.

25 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 28 квітня 2025 року, включно.

17 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 15 червня 2025 року, включно.

10 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 27 липня 2025 року, включно.

Згідно зі ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

22 липня 2025 року до Тячівського районного суду Закарпатської області із Тячівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000044 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 127 та ч.3 ст.297 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.297, ч.1 ст.309 та ч.1 ст.317 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115 та ч.2 ст. 127 КК України. Однак, підготовче судове засідання по даному кримінальному провадженню ще не призначено.

23 липня 2025 року Тячівським районним судом Закарпатської області направлено подання до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про передачу даного кримінального провадження на розгляд іншого суду, у зв`язку з неможливістю утворити склад суду.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. "С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Враховуючи наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та може вчинити інше кримінальне правопорушення, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, які не зменшились, клопотання про продовження строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Беручи до уваги вищенаведене, виходячи з необхідності уникнення ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, а також приймаючи до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відпали, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з врахуванням положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", вважаю за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 21 вересня 2025 року, включно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 196, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.297, ч.1 ст. 309 та ч.1 ст. 317 КК України, строк тримання під вартою, який визначений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2025 року, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 вересня 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1