Справа № 201/8176/25
Провадження № 1-кс/201/3053/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000784 від 02.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000784 від 02.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те що в провадженні слідчого відділення ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000784, відомості про яке 02.06.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

02.06.2025 до ЧЧ відділу поліції №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення з лінії "102" про те, що 02.06.2025 до КНП "Міська клінічна лікарня №6" ДМР був доставлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тілесними ушкодженнями: ЗЧМТ, СГМ, спричиненими невстановленою особою 02.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , який в результаті отриманих тілесних ушкоджень помер (ЖЄО 22631 від 02.06.2025).

02.06.2025 допитана у якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , показала, що 02.06.2025 близько 14:10, перебуваючи на робочому місця в якості продавчині в магазині «ПРОДУКТИ» за адресою: м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 1А, до неї звернувся потерпілий ОСОБА_5 , який знаходячись у положенні сидячи, на сходах, прилеглих до вказаного магазину, перебував увесь в крові, звернувся до неї з метою викликати медичну допомогу. На запитання ОСОБА_6 до чоловіка що трапилося, останній повідомив, що його побили. Після чого ОСОБА_6 одразу зателефонувала на лінію «103».

В ході досудового розслідування від співробітників СКП ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт про те, що в ході оперативних заходів була отримана інформація, про те, що тілесні ушкодження міг спричинити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , користується автомобілем VOLSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 .

Аналізом показів свідків достовірно встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 02.06.2025 року перебував на робочому місці за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького 1А, офіс 701 в момент вчинення кримінального правопорушення, що може свідчити про об`єктивну можливість наявності в останнього слідів кримінального правопорушення та предмету, яким було вчиненен кримінальне правопорушення, що можу служити беззаперечним доказом на підтвердження фактичних обставин кримінального правопорушення та можливості отримання у кримінально-правовий спосіб доказів про особу, яка його вчинила.

28.06.2025 проведено санкціонований обшук за вищевказаного транспортного засобу та вилучено наступне майно: мобільний телефон Nokia з сім картою ВФ Україна поміщено до спец. пакету WAR0097446; документи на ім`я ОСОБА_8 поміщено до паперового конверту НПУ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 ключі від ТЗ поміщено до паперового конверту НПУ; транспортний засіб VOLSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 поміщено на територію ВП №2 ДРУП №1.

Зважаючи на наявність підстав для арешту визначеного майна у вигляді речей, які відповідають критерію об`єкта кримінально протиправних дій, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий, та власник майна у судове засідання для розгляду клопотання не з`явилися, про час та місце його розгляду повідомлені належним чином, слідчий та представник власника майна адвокат ОСОБА_9 надали заяви до суду про розгляд клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Також від захисника надійшло заперечення, у якому він просить відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, присилаючись на те, що у клопотанні слідчого відсутнє посилання на наявність належних підстав для арешту майна зазначений у клопотанні автомобіль не є знаряддям злочину не містить на собі слідів злочину взагалі не зазначено яким чином окрім того, що свідок по справі, а ОСОБА_7 має процесуальний статус свідка користувався цим транспортним засобом стосується злочину. Зазначав про відсутність достатніх доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення так автомобіль належить ОСОБА_10 має статус свідка й в матеріалах доданих до клопотання відсутня інформація, а чи взагалі використовувався транспортний засіб на час вчинення злочину. Не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності. Вказував на те, що слідчий просить накласти арешт на майно особи, яка не є підозрюваним по кримінальному провадженню. Власник майна є особою яка безпосередньо користується транспортним засобом є батьком неповнолітньої дитини й транспортний засіб постійно використовується для задоволення потреб дитини (відвідування гуртків, лікування, оздоровлення, навчання та інше). ОСОБА_11 використовує автомобіль для роботи (зустрічі, відрядження).

Зважаючи на положення закону та, враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого погоджене прокурором підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000784 від 02.06.2025 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час досудового розслідування 28.06.2025 проведено санкціонований обшук та вилучено наступне майно: мобільний телефон Nokia з сім картою ВФ Україна, документи на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , ключі від авто, транспортний засіб VOLSWAGEN JETTA д.н.з.

Постановою слідчого від 28.06.2025 виявлені та вилучені вказані предмети та речі визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що виявлені та вилучені в ході обшуку 28.06.2025, який було здійснено в транспортному засобі VOLSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 що перебуває у власності ОСОБА_7 , саме: мобільний телефон Nokia з сім картою ВФ Україна поміщено до спец. пакету WAR0097446 можуть мати доказове значення в рамках досудового розслідування кримінального провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Частина 4 статті 173 КПК України передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

В цілях недопущення порушення гарантованих Конституцією України та законами України права власності особи, зокрема права користування майном, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно, що вилучене в ході обшуку , а саме мобільний телефон Nokia з сім картою ВФ Україна, що поміщено до спец. пакету WAR009744,6 потрібно віддати на відповідальне зберігання власнику, оскільки це буде найменш обтяжливим, відповідатиме інтересам власника майна та завданням досудового розслідування. Позбавлення особи доступу до цього майна може створити непропорційне втручання в його права, особливо з урахуванням того, особа у якої було вилучено майно не має статусу підозрюваного, також необхідно попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Також власник зобов`язується зберігати цілісність речей, не розпоряджатися ними (не продавати, не передавати іншим) та на першу вимогу надати їх слідству чи суду.

Передача зазначеного майна на відповідальне зберігання власнику не позбавить можливості сторону обвинувачення використовувати зазначене майно для проведення необхідних слідчих дій та експертиз.

Щодо арешту документів на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 , ключів від ТЗ, транспортного засобу VOLSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , слід зазначити, що у клопотанні наявні лише посилання на зміст положень закону, якими передбачені підстави для забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту, без наведення докладного обґрунтування їх застосування у даному випадку.

При цьому слідчий формально посилається на положення ст. 170 КК України, без подальшої конкретизації, не вказуючи при цьому, чи є майно, на яке пропонується накласти арешт як на речові докази, знаряддям вчинення кримінального правопорушення; або зберегло на собі його сліди, і якщо так то які саме; або було об`єктом кримінально протиправних дій; або було набуте кримінально протиправним шляхом, чи отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Крім того, слідчий не зазначає, які саме обставини, що мають значення для даного провадження, можуть бути підтверджені відповідними доказами.

Слідчим до клопотання не додано копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, витягів із відповідних реєстрів чи інших документів, які б підтверджували факт права власності, а також правовий зв`язок між власником майна та обставинами кримінального провадження.

Крім того, у частині щодо арешту документів на ім`я ОСОБА_8 у клопотанні взагалі не конкретизовано, про які саме документи йдеться - не вказано їх назву, зміст, дату чи інші ідентифікаційні ознаки. Така невизначеність об`єкта арешту суперечить вимогам ч.1 ст. 171 КПК України, відповідно до якої в клопотанні має бути чітко зазначено майно, на яке слід накласти арешт, а також додано докази, що підтверджують наведені обставини.

Таким чином, суд позбавлений можливості дійти обґрунтованого висновку щодо правового статусу зазначеного майна, його належності конкретній особі, а також наявності правових підстав для застосування арешту.

Оскільки клопотання слідчого, містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, з яких не вбачається за можливе встановити, з яких саме міркувань пропонується накласти арешт на майно, перелік якого наведено в клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого потрібно задовольнити частково.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000784 від 02.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно влучене в ході обшуку від 28.06.2025, який було здійснено в транспортному засобі VOLSWAGEN JETTA, д.н.з. НОМЕР_1 що перебуває у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: мобільний телефон Nokia з сім картою ВФ Україна, який поміщено до спец. пакету WAR0097446 та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції №2 ДРУП№1 ГУ НП в Дніпропетровській області передати ОСОБА_7 , для подальшого відповідального зберігання.

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту на: документи на ім`я ОСОБА_8 , поміщені до паперового конверту НПУ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 ; ключі від ТЗ, поміщені до паперового конверту НПУ; транспортний засіб VOLSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено на територію ВП №2 ДРУП №1 відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути власнику майно вилучене в ході обшуку 28.06.2025 в транспортному засобі VOLSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , майно а саме: документи на ім`я ОСОБА_8 , поміщені до паперового конверту НПУ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 ; ключі від ТЗ, поміщені до паперового конверту НПУ; транспортний засіб VOLSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , який було поміщено на територію ВП №2 ДРУП №1.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1