Справа № 375/1448/25
Провадження № 1-кп/375/160/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року селище Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000030 від 23.02.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 24.12.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин. 22.02.2025, близько 21 гол. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи особою засудженою 24.12.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час в нього виник умисел на придбання психотропної речовини, а саме PVP для власного вживання без мети збуту. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 використовуючи свій мобільний телефон зайшов на не встановлений слідством інтернет сайт, де у невстановленої досудовим розслідуванням особи здійснив купівлю особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP. Цього ж дня, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій чинний умисел, у вказаному невстановленою досудовим розслідуванням : тобою місці, що по вул. Петра Запорожця в м. Біла Церква Київської області, -а земельному покритті, виявив прозорий зіп-пакет з вмістом кристалоподібної гечовини білого кольору - особливо небезпечної психотропної речовини, обіг чхої заборонено, PVP. Своїми умисними діями ОСОБА_4 здійснив незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі зіп-пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP масою 0, 689 г., у своїй нагрудній сумці з метою власного вживання, а також перевозив її на автомобілі «Volkswagen Bora», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

23.02.2025, о 02 год. 43 хв., по вул. Вокзальна, 44, в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області працівниками поліції, на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» з метою перевірки документів, було зупинено транспортний засіб марки «Volkswagen Bora», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . В подальшому, під час проведення поверхневої перевірки, в порядку ст. 34 Закону України «Про Національну поліції» в ОСОБА_4 виявлено та в подальшому під час огляду місця події вилучено зіп - пакет з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, PVP масою 0,689 г., яку ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та перевозив для власного вживання без мети збуту.

Отже, ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав та перевіз психотропну речовину без мети збуту, ці дії вчинені повторно протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винуватим повністю, у вчиненому розкаявся.

Суду пояснив, що частину призначеного судом штрафу після надання розстрочки, він сплатив. Наркотичний засіб замовив у мережі інтернет, потім отримав на телефон фото та координати місця розташування наркотичного засобу, поїхав та забрав його. Замовляв амфетамін, але чого вислали наркотичний засіб PVP йому не відомо. Це відбувалося у м. Біла Церква на вул. Фадеєва. Під час прямування до місця служби, ОСОБА_4 зупинився у селищі Рокитне дл відпочинку і там же хотів спробувати вжити вказаний наркотичний засіб, але працівники поліції, які під`їхали згодом, вилучили наркотик.

У вчиненому ОСОБА_4 розкаявся, просив його суворо не карати.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджуються його показаннями, які відповідають фактичним обставинам справи і які ніким не оспорювались, тому за згодою учасників судового провадження, дослідження доказів суд визнав за недоцільне на підставі частини третьої статті 349 КПК України, при цьому, попередньо з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст вказаної обставини та добровільність їх позицій, а також роз`яснивши процесуальні наслідки зазначеного.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст.309 КК України КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, вчинене повторно протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини першої та другої статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини п`ятої статті 38 КК України, при призначенні покарання співучасникам кримінального правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

При обранні виду та розміру покарання, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 , до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, був 24.12.2024 засуджений до покарання у виді штрафу, є військовослужбовцем, відповідно, має самостійний заробіток. Станом на дату розгляду справи штраф за попереднім вироком повністю не сплачений. Отже, покарання повністю не відбуте.

З урахуванням вказаних обставин, врахувавши, що попереднє покарання у виді штрафу не сприяло виправленню обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати меті покарання.

Суд при призначенні остаточного покарання застосовує приписи ст. 71 КК України, оскільки покарання у виді штрафу, призначене обвинуваченому вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, на час розгляду справи не виконане.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.03.2025, дозволено засудженому ОСОБА_4 сплачувати несплачену суму штрафу 14 500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень, рівними частинами, на 10 (десять) місяців, у розмірі 1450 (одна тисяча чотириста п`ятдесят) гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили цієї ухвали.

Судом встановлено, що станом на 11.03.2025 частина несплаченого штрафу становила 14500 грн., що становить 852,9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Доказів сплати штрафу після розстрочки ОСОБА_4 надано не було.

Враховуючи вище зазначені факти, а також зважаючи на відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому суд вважає за доцільне на підставі ст. 75 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, звільнити ОСОБА_4 від покарання, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_4 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, застосовуючи до обвинуваченого положення ч.1 ст.76 КК України, суд враховує, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем та проходить службу в лавах Державної прикордонної служби України, у зв`язку з чим суд на підставі ч.1 ст.163 КВК України та Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020 року, покладає обов`язок нагляду за відбуттям ОСОБА_4 покарання з випробування під час іспитового строку, на командира військової частини, в якій обвинувачений проходитиме військову службу.

Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 25.02.2025 по справі № 375/498/25, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Згідно частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати в розмірі 3183,60 грн за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів, (висновок експерта СЕ-19/111-25/12031-НЗПРАП від 27.02.2025).

Керуючись статтями 366-368, 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 ,визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.12.2024, і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та штрафу в розмірі 852 (вісімсот п`ятсят два) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 14500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) гривень, які на підставі ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.4 ст. 76 КК України нагляд за засудженим, ОСОБА_4 на час проходження ним військової служби покласти на командира відповідної військової частини.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирати.

Накладений ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 25.02.2025 по справі № 375/498/25 арешт на порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходиться в поліетиленовому пакеті, які було поміщено до спецпакету № WAR 1169992, скасувати.

Речові докази, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, масою 0,689 г., з первинним пакуванням, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави3183,60 (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 коп) грн. процесуальних витрат на проведення експертизи (Отримувач коштів: ГУК у Київ. обл/Рокитнян.сел/24060300 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989 Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подаг.). Рахунок отримувача: UА0010842 Код класифікації доходів бюджету: 24060300. Призначення платежу: експертиза).

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскарженим до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1