Справа № 405/7414/14-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Подільський районний суд м.Кропивницького в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0002822 від 05.05.2014, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

ОСОБА_8 вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.

Так, 27.04.2014 близько 22.00 год. ОСОБА_8 , зайшовши до домоволодіння раніше йому знайомого ОСОБА_9 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , направився до флігеля, що розташований на подвір`ї домоволодіння, де останній проживав. Знаходячись у флігелі між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник конфлікт. В ході сварки у ОСОБА_8 на фоні раптово-виниклих неприязних відносин виник умисел на вбивство ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 , діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_8 шляхом спричинення численних ударів тупим предметом в область голови та тулуба ОСОБА_9 , заподіяв останньому несумісні із життям тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_9 помер на місці події.

Після вчинення злочину, ОСОБА_8 з метою приховування слідів злочину труп ОСОБА_9 перетягнувши із флігелю, скинув на дно погреба, що знаходиться на території подвір`я домоволодіння ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 та витер кров у флігелі домоволодіння і з місця скоєння злочину зник.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 , тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми: крововиливу під м`яку та тверду мозкову оболонки, вдавлений перелом чолової і кості зліва, багато уламковий перелом костей зводу та основи черепа, крововиливи в м`які тканини голови, рани голови (5 штук) та рани лівої вушної раковини (2 штуки), закрита тупа травма грудної клітини з численними переломами ребер зліва, рана над крилом лівої підвздошної кості, крововилив на шиї.

Ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з крововиливом під м`яку та тверду оболонки з багатоуламковим переломом костей зводу та основи черепа з наявністю ран відносяться до категорії «тяжких» тілесних ушкоджень, небезпечні для життя в момент спричинення. Ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з численними переломами ребер мають ознаки «тяжких» тілесних ушкоджень, які є небезпечними в момент спричинення. Ушкодження у вигляді рани з раневим каналом над крилом клубної кістки мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Крововилив на шиї має ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_9 наступила від черепно-мозкової травми і знаходиться в прямому причинному зв`язку із наявними тілесними ушкодженнями.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 фактичні обставини по справі, які вказані в обвинувальному акті, повністю не визнав, зазначив, що в неділю 27.04.2014, приблизно о 18.45 год. до домоволодіння, де він проживає зі своєю родиною, зайшов раніше знайомий йому ОСОБА_9 , він зайшов у подвір`я оскільки хвіртка була відкрита. В цей час він з молодшим сином знаходився на території подвір`я, граючись у футбол. Дружина вже пішла на роботу. В будинку на той час перебували його донька ОСОБА_10 та зять ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_9 зайшов в подвір`я, він відволікся від сина і в цей час ОСОБА_9 запропонував випити, при цьому він побачив у нього в руках пляшку горілки. Він повідомив, що не вживає алкоголь. Раніше до нього так само іноді заходив ОСОБА_9 , однак він з ним ніколи не вживав алкоголь, бо його дружина була категорично проти спілкування з ОСОБА_9 , оскільки той зловживав спиртними напоями. ОСОБА_9 продовжував наполягати. Тоді він пішов в будинок, взяв для ОСОБА_9 стаканчик, а собі банку пива, виніс деякі продукти, щоб закусити. ОСОБА_9 випив майже півпляшки горілки. Вони посиділи з пів години, після чого вони спокійно близько 19:00 год. розійшлися, добряче випивший ОСОБА_9 забрав із собою недопиту пляшку горілки. Коли він на початку 22.00 год. поклав сина спати, дитині стало погано, а саме він блював і це тривало практично до ранку. Він телефонував дружині, консультувався що робити, намагався заспокоїти сина, який практично всю ніч не спав. Стверджував що в період з 19.00 год. і до ранку 28.04.2014 з домоволодіння не виходив. Також, приблизно о 22.00 год., коли у дитини почалась рвота, він вибігав на вулицю взяти миску, підійшовши до музичної колонки, яка стояла біля столу, побачив, що на колонці лежить телефон. Зрозумівши, що це телефон ОСОБА_9 , бо він сидів на тому місці і забув його, взяв та відніс телефон до будинку, а куди поклав не пам`ятає.

05.05.2014 приблизно о 22.00 год. він із сім`єю перебували вдома. Приїхало декілька автомобілів, дружина вийшла на вулицю, а за нею він. Ті, хто приїхав, повідомили, що вони оперуповноважені поліції і їм треба з ним поговорити. Їх запросили до будинку, однак поліцейські повідомили, що він має проїхати з ними. Попросив повістку, бо вже було пізно, і сказав, що завтра приїде сам, на що вони заперечили та повідомили, щоб він одягнувся, тому вони з дружиною поїхали разом до відділу поліції на вул.Вокзальну.

Його провели до службового кабінету, де почали питати за ОСОБА_12 . Він сказав, що не знає такого, бо на той час дійсно не знав прізвища ОСОБА_13 . На нього казали ОСОБА_14 патлатий. Після того, як з`ясувалося хто такий ОСОБА_15 , то він повідомив, що знає таку людину і останній раз бачив його 27.04., оскільки він приходив до нього та сказав за яких обставин. Також вказав, що ОСОБА_16 забув у нього свій телефон. Пізніше йому почали пред`являти, що він вбив ОСОБА_15 , а коли став заперечувати, йому на голову та лице одягли сміттєвий пакет і заставили, щоб він зізнався у вбивстві ОСОБА_17 , про що він заперечував, вказував, що нічого не може пояснити з приводу вбивства чи смерті ОСОБА_12 . Це продовжувалось до 5 години ранку. Тієї ночі його били по нирках кулакали, по тулубу, по плечах ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . У якийсь період часу до кабінету, де він знаходився, хтось із працівників поліції заніс противогаз, наділи на голову і почали його давити, після чого підняли на другий поверх у слідчу кімнату ІТТ. Через деякий час зайшов слідчий ОСОБА_20 з пакетом в руках, у якому були штани. Слідчий вийняв з пакету штани, а йому сказав, щоб знімав свої. Інших осіб у кімнаті не було. Не пам`ятає чи задавав питання слідчому, оскільки мав незрозумілий стан. Він зняв штани і передав їх ОСОБА_21 , натомість останній дав йому міліцейські штани. В той день жодних документів не підписував.

З 05.05 він просив допомоги адвоката, однак останнього до нього не пускали, аж до 11.05.2014.

З приводу надання свідчень в слідстві та відтворення повідомив, що все, що він говорив і показував було зі слів оперативних працівників та слідчого. Саме таку версію вбивства нібито ним ОСОБА_17 придумали самі працівники правоохоронних органів. Погодився розповісти таку версію, оскільки шантажували його дитиною та рідними, говорили щоб саме так розповідав, що він захищався від нападу ОСОБА_17 , а вони допоможуть йому піти додому. Однак це не правда, він не причетний до вбивства.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, обсяг яких визначений з врахуванням думки учасників кримінального правопорушення, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що вбитий являється його батьком, з яким спілкувався рідко. З обвинуваченим не були знайомі до початку судових засідань. Він працював на Критому ринку, коли прийшла батькова сусідка на ім`я ОСОБА_22 і повідомила його про те, що останній не з`являється вдома цілий тиждень. Написав заяву до поліції. Йому розповіли, що батька вбили, а тіло виявили у зливній ямі. Після смерті батька дізнався, що останній брав кредит в банку, щодо інших боргових зобов`язань нічого не чув;

- показаннями ОСОБА_23 , згідно яких у 2014 році працював слідчим в Кіровоградському МВ УМВС України в Кіровоградській області. В ході проведення огляду місця події по вул.Ізмаїльській, виявлено тіло чоловіка в колонці, на якому малися тілесні ушкодження, що свідчили, що його смерть наступила не в наслідок падіння. Згодом, в ході відпрацювання території вчинення злочину, було встановлено можливо причетну особу ОСОБА_8 , після чого запросили його та дружину на допит.

Під час ОМП будинку ОСОБА_8 виявлено мобільний телефон потерпілого ОСОБА_9 , що був схований в домоволодінні.

ОСОБА_8 , під час перебування під адміністративним арештом, був одягнений в брюки, які запропонували йому видати. Вказані брюки відправили на експертизу, під час виконання якої виявлені сліди замитої крові потерпілого ОСОБА_9 . Також у флігелі була виявлена замита кров потерпілого.

З 05.05.2014 до 08.05.2014 не спілкувався з ОСОБА_8

08.05.2025 подав рапорт начальнику Кропивницького МВ УМВС України в Кіровоградській області щодо надання дозволу на проведення огляду приміщення слідчого кабінету, у якому знаходився ОСОБА_8 , як адмінзаарештований. ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції свої брюки для підтвердження свого алібі, що оформлено протоколом огляду місця події. На той час ОСОБА_8 не мав статусу свідка чи підозрюваного, клопотань щодо залучення адвоката не заявляв. Штани були упаковані в полімерний пакет та опечатані.

Згодом, коли ОСОБА_8 була вручена підозра, його вже допитували та проводили інші слідчі дії в присутності захисника ОСОБА_24 . Зауважень він ОСОБА_8 не надходило.

Експертиза проводилася після конфіденційного спілкування із захисником, скарг від якого не отримував;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.05.2014, згідно якого слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в області прийняв усну заяву від ОСОБА_6 , який повідомив, що з 27.04.2014 його батько ОСОБА_9 зник зі свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 і до теперішнього часу місце його перебування не відоме (т.1, а.п.7);

- протоколом огляду місця події від 05.05.2014 з ілюстративним матеріалом, згідно якого слідчий СВ Кіровоградського УМВС України в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, провів огляд подвір`я за адресою: вул.Ізмаїльська, 16, під час якого прямо з воріт виявлено погріб, вхід у який має розмір 1х1 м. У погрібну яму накидано матраців та лист шиферу. З-під матрацу виглядає людська нога. З дна погребу було піднято труп чоловічої статті у спущених трусах чорного кольору, з вираженим трупним закляканням. На піднятих трьох матрацах маються плями бурого кольору. В домі №2 виявлено пластмасовий тазік та металевий тазік. Під час проведення огляду виявлено та вилучено: 4 вирізки (з 3-х матраців та подушки), які запаковані в паперові пакети та спеціальний пакет експертної служби; предмет зовні схожий на ніж зі столу кімнати №1 дому №2, упакований в коробку; 3 недопалки сигарет з фільтром з попільнички та 3 сірника, упаковані в спецпакет; з підлоги кімнати №1 дому №2 зіскоб речовини бурого кольору та контрольний зіскоб, упаковані в спецпакет; з дверей між кімнатами №1 та №2 дому №2 зіскоб речовини бурого кольору та контрольний зіскоб, упаковані в спецпакет; з підлоги кімнати №2 дому №2 біля дверей зіскоб речовини бурого кольору та контрольний зіскоб, упаковані в спецпакет; пару чоловічих полімерних капців із нашаруванням речовини бурого кольору, поміщених в спецпакет; 12 ключів на двох зв`язках від домоволодіння, поміщених до спецпакету; коробку з-під мобільного телефону Samsung SGH-C230 та 2 зошити з номерами телефонів, упаковані до спецпакету; 4 липких стрічки зі слідами рук та 2 дактилокарти зі слідами рук; волосся виявлене на замку флігеля, поміщене у плівку з біркою (т.1, а.п.10-15, 17-32);

-протоколом огляду предметів від 05.05.2014, згідно якого слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, в присутності двох понятих, оглянув коробку з-під телефону Samsung SGH-C230, на якому вказаний ідентифікаційний номер телефону ІМЕІ НОМЕР_2 (т.1. а.п.33);

-лікарським свідоцтвом про смерть №452 від 08.05.2014, згідно якого ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер у квітні 2014 року внаслідок нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження. Хвороба, що призвела до смерті: набряк головного мозку; крововилив під м`які мозкові оболонки; багатоуламкові переломи основи та склепіння черепу (т.1, а.п.59);

-протоколом огляду трупа від 05.05.2014, згідно якого слідчий СВ Кіровоградського МВ КМВС в Кіровоградській області, в присутності двох понятих, за участю спеціаліста-судово-медичного експерта ОСОБА_26 , провів огляд трупа виявленого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час огляду вилучено зрізи нігтів (т.1, а.п.60-63);

- протоколом огляду місця події від 10.05.2014, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в області, в присутності двох понятих, за участю спеціаліста НДЕКЦ ОСОБА_27 , оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: піджак чорного кольору з об`єктом схожим на волосся, сім-карту «білайн», сліди пальців рук взяті з дверей, сліди пальців рук взяті з коробки, шматок ПЕТ-пляшки з-під хлору, де маються сліди від рукавичок (т.1, а.п.137-139);

-протоколом огляду місця події від 07.05.2014, згідно якого слідчим СВ КМВ УМВС України в області, у присутності двох понятих, оглянуто домоволодіння ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . В кімнаті №3 між стіною та сидінням крісла виявлено чорно-сірий мобільний телефон Samsung SGH-C230, з останніми цифрами ІМЕІ НОМЕР_3 , у якому знаходилася сім-картка МТС (опечатано в пет-пакет №0295464). Окрім мобільного телефону в ході проведення ОМП, виявлено та вилучено: сім-картку МТС № НОМЕР_4 (опечатано в пет-пакет №0295464); бобку сірого кольору та шорти світлого кольору; чоловічі капці синього кольору (т.1, а.п.147-148);

-протоколом огляду предметів від 10.06.2014, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області оглянуто мобільний телефон Samsung SGH-C230, ІМЕІ перші цифри не видно, останні « НОМЕР_3 », сірого кольору з фронтовою частиною чорного кольору та сім-карту МТС № НОМЕР_5 (т.1. а.п.149);

-протоколом огляду місця події від 08.05.2014, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського МВ, в присутності двох понятих, оглянуто кімнату для зустрічей з адмінзаарештованими №5 в приміщенні ІТТ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, де знаходився гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено та вилучено: брюки класичні чорного кольору, що поміщені в полімерний пакет (т.1, а.п.155);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12.05.2014, згідно якого старший слідчий СВ Кіровського ВМ КМВ УМВС України в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, за участю спеціаліста КОБ СМЕ ОСОБА_28 , захисника ОСОБА_24 , провів слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_8 , під час якого останньому було запропоновано розповісти про вчинений злочин, на що він дав згоду на повідомив наступне. 27.04.2014 о 19 год. до нього в гості прийшов ОСОБА_29 , з яким вони сіли у дворі будинку та спілкувалися до сутінок. ОСОБА_13 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Коли ОСОБА_13 пішов, то на коробці від музичної колонки він побачив мобільний телефон «Самсунг» синього кольору, який належав ОСОБА_29 . Він взяв телефон та пішов до ОСОБА_29 , який проживав по АДРЕСА_2 , щоб віддати йому телефон. Близько 22 год., коли підійшов до домоволодіння, то побачив, що хвіртка була відчинена. Він зайшов у двір та побачив світло у флігелі та відчинені вхідні двері. Він постукав та коли намагався зайти у флігель, то несподівано побачив ОСОБА_13 з палкою чи арматурою в руках. ОСОБА_13 вдарив його цією палкою по правій руці. Він відчув біль та відразу ж вдарив кулаком правої руки в область обличчя, куди саме не пам`ятає, від цього удару ОСОБА_13 втратив рівновагу, впав назад та вдарився потиличною частиною голови об край металевого котла. Після цього ОСОБА_13 швидко встав та впав назад на проході в кімнату на підлогу. Чим він вдарився не бачив. В подальшому він побачив, що у ОСОБА_17 з голови потекла кров та він не ворушився. Він підійшов до ОСОБА_13 та побачив, що останній мертвий. Дуже злякався, що вбив людину. Знаходячись в шоковому стані, вирішив сховати труп ОСОБА_13 в погріб, що у дворі біля входу у домоволодіння. Він скинув з ліжка простирадло, два матраци та подушку. На один з матраців поклав ОСОБА_13 та потягнув до погреба. Потім взяв матрац з боку голови та кинув в погреб вниз головою. Потім погріб накрив чимось, можливо шифером. В подальшому повернувся у флігель, взяв простирадло, яке лежало на ліжку та помив підлогу з водою, яка знаходилася в металевому відрі. Далі зачинив вхідні двері у флігель на навісний замок та пішов додому. Телефон, який належав ОСОБА_29 залишив собі, забувши про нього, а коли згадав, то більш не хотів повертатися (т.1, а.п.181-182);

-протоколом огляду предметів від 13.06.2014, згідно якого слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, в пристуності двох понятих, оглянув:

ПЕТ-пакет експертної служби №0080376, у якому знаходиться зіскоб речовини бурого кольору, вилучений із кімнати №1 по вул.Ізмаїльській, 16;

ПЕТ-пакет експертної служби №0080372, у якому знаходяться вирізи 3 матраців та 1 подушки з речовиною бурого кольору, вилучені з підвалу по вул.Ізмаїльській, 16;

ПЕТ-пакет експертної служби №0080371, у якому знаходиться зіскоб з речовини бурого кольору вилучені з дверей між кімнатами у флігелі по вул.Ізмаїльській, 16;

ПЕТ-пакет експертної служби №0080375, у якому знаходиться зіскоб речовини бурого кольору, вилучений з підлоги кухні у флігелі по вул.Ізмаїльській, 16;

картонну упаковку, опечатану біркою, у якій знаходиться ніж, виявлений та вилучений у приміщенні флігеля;

ПЕТ-пакет експертної служби №0786233, у якому знаходяться пара літніх черевиків з речовиною бурого кольору, вилучені у флігелі по вул.Ізмаїльській, 16;

арматурний дріт, довжиною 75 см, в діаметрі 1,5 см, у поліетиленовому пакеті (т.1, а.п.183);

-протоколом огляду предметів від 20.06.2014, згідно якого слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, в присутності двох понятих, оглянув чоловічі класичні брюки сірого кольору, що упаковані у ПЕТ-пакет №1652644 (т.1, а.п.185);

-висновком судово-імунологічної експертизи №450 від 10.05.2014, згідно якого на наданих на експертне дослідження брюках, вилучених в ході огляду місця події від 08.05.2014 року в приміщенні ІТТ при УМВС України в Кіровоградській області за адресою: Кіровоградська область, м. Кіровоград, вул. Ж. Революції, 58, виявлено ділянку на лівій холоші, довжиною 15 см від вільного нижнього краю та шириною по всій поверхні холоші, котра поглинає УФ промені, що вказує на можливу наявність крові. Вказана ділянка має позитивну реакцію з діагностичними смужками «Гемофан», що також вказує на можливу наявність крові.

Використання застосованих неруйнівних методів дослідження вказує лише на можливу наявність крові та потребує подальшого дослідження доказовими методами (т.2. а.п.111-117);

- висновком судово-біологічної імунологічної експертизи №379 від 12.05.2014, згідно якого:

1. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження на брюках (об`єкт №2), вилучених 08.05.2014 в ході особистого огляду у гр. ОСОБА_8 , виявлено кров людини та визначено її генетичні ознаки.

2. Генетичні ознаки крові на брюках (об`єкт №2) збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 (об`єкт №1).

Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові на брюках (об`єкт №2) та генетичних ознак зразка крові потерпілого ОСОБА_9 (об`єкт №1) складає 1,7x10-27, тобто вказані генетичні ознаки зустрічаються не частіше ніж у 1 з 580 септильйонів (5,8 х 1026) осіб.

Таким чином, сліди крові на брюках походять від потерпілого ОСОБА_9 (т.2, а.п.124-132);

-висновком судово-медичної експертизи №404 від 05.06.2014, згідно якого:

1. На трупі гр. ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді 1) черепно-мозкової травми: крововиливу під м`яку і тверду мозкову оболонки, вдавлений перелом лобової кістки зліва, багатооскольчатий перелом кісток склепіння і основи черепа, крововиливу в м`які тканини голови, рани голови (5), рани лівої грудної клітки з множинними переломами ребер зліва, 3) рана над крилом лівої здухвинної кістки; 4) синець на шиї.

2. Ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми утворилися від травматичного контакту з тупим предметом. Ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер утворилися від травматичного контакту з тупим предметом. Синяк на шиї утворився від травматичного контакту з тупим предметом. Ушкодження у вигляді рани над крилом лівої клубової кістки утворилися від дії предмета, що володіє колюче-ріжучою властивістю, про що свідчить форма рани, рівні краї рани, наявність ранового каналу.

3. Пошкодження у вигляді черепно-мозкової травми з крововиливом під тверду та м`яку мозкові оболонки з багатооскольчатим переломом кісток склепіння та основи черепа з наявністю ран має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Пошкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер має ознаки тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Ушкодження у вигляді рани з рановим каналом над крилом лівої клубової кістки має ознаки легких тілесних ушкоджень короткочасним розладом здоров`я.

Синяк на шиї має ознаки легких тілесних ушкоджень.

4. Пошкодження у вигляді черепно-мозкової травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкові оболонки, багатооскольчатим переломом черепа та ран голови утворилося від не менше семи травматичних впливів.

Пошкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер утворилося від не менше трьох-чотирьох травматичних впливів.

Рана від дії колюче-ріжучого предмета над крилом лівої клубової кістки утворилася від однієї травматичної дії.

Синяк на шиї утворився від одного травматичного впливу.

5. Смерть гр. ОСОБА_9 настала від черепно-мозкової травми і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявними тілесними ушкодженнями.

6. Пошкоджень, які могли б утворитися при боротьбі, самообороні та падінні з положення «стоячи» немає.

7. Тілесних ушкоджень, які могли утворитися при волочінні трупа, немає.

8. Судово-медичних даних про послідовність заподіяння тілесних ушкоджень немає.

9.10. У втиснутому зламі лобової кістки зліва відобразилися властивості тупого предмета подовженої форми, що має ребро. В інших пошкодженнях в області голови відобразилися групові властивості тупих предметів, індивідуальні не відобразилися. У пошкодженнях у вигляді тупої травми грудної клітки відобразились властивості тупих предметів, індивідуальні властивості не відобразились. Рана над крилом лівої клубової кістки утворилася від дії плоского колюче-ріжучого предмета з максимальною шириною клинка в межах впровадження не більше 2,5 см та довжиною клинка не менше 3 см.

11. Травматичні впливу в область голови мали різний напрямок, в області пошкодження чола зліва - зліва-направо, спереду-назад, у скроневій ділянці справа-право-наліво, в потиличній ділянці - ззаду - наперед. В області рани над лівим здухвинним крилом - ліворуч-направо, кілька зверху - вниз. В області переломів ребер напрямок міг бути різним. В основному зліва направо, ззаду наперед.

12. Судово-медичних даних, за якими можна було б говорити про становище людини, яка завдавала ушкодження, немає.

13. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупа гр. ОСОБА_9 виявлено етиловий алкоголь: у крові - 3,34 г/дм3.

У сечі 3,03 г/дм3, що може відповідати сильним ступенем алкогольного сп`яніння у живих осіб.

14. Судово-медичних даних про зміну початкового положення трупа немає.

15. Враховуючи розташування та взаєморозташування пошкоджень на трупі, місце виявлення трупа ОСОБА_9 не може бути місцем заподіяння тілесних ушкоджень.

16. Враховуючи ступінь виразності трупних явищ (трупні плями не змінюють своє забарвлення при натисканні на них пальцем, перебувають у стадії імбібіції). Зіставлення цих даних з даними, викладеними в «Орієнтовній таблиці по стадіях і фаз розвитку трупних плям», дозволяє припускати, що описаний стан трупних плям може відповідати терміну понад дві доби до моменту дослідження трупа. У цьому можливе відхилення від зазначеного часу, оскільки процес формування трупних плям залежить з інших численних чинників, сукупність яких піддається нормативному обліку у його математичному вираженні.

Враховуючи ступінь вираженості мацерації у вигляді побіління епідермісу, дрібної складчастості епідермісу долонних поверхонь кистей і підошовних стоп місцями з I відшаруванням епідермісу з утворенням одиничних бульбашок, і великої складчастості передпліч і гомілок, враховуючи, що температура навколишньої води була нижчою за кімнатну, при зіставленні з даними ОСОБА_30 у роботі «Мацерація шкіри в судово-медичному відношенні» дозволяє вважати, що зміни шкіри (мацерація) на трупі ОСОБА_9 при температурі нижче за кімнатну відповідає змінам при терміні знаходження кінцівок у воді протягом 8-10 діб (т.1, а.п.138-144);

-висновком судово-медичної експертизи №1616 від 07.05.2014, згідно якої на основі результатів проведеного судово-медичного дослідження крові та сечі від трупа ОСОБА_9 , 1958 р.н., виявлений етиловий спирт в кількості: в крові 3,34 г/дм3, в сечі 3,03 г/дм3. В крові метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлено. Інші питання не входять до компетенції експерта-токсиколога судового (т.2, а.п.147);

-висновок судово-медичної експертизи №742-743 від 16.05.2014, згідно якого проведено експертизу шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_9 та встановлено: крововиливи в м`якій мозковій оболонці. Набряк головного мозку Крововиливи в м`яких тканинах з місць переломів ребер зліва та м`яких тканинах голови. Давність утворення пошкоджень до 6 годин. Деякі морфологічні ознаки шокової реакції. Аденома наднирника (т.2, а.п.145-146);

-показаннями експерта ОСОБА_31 , згідно яких йому для проведення гістологічного дослідження, для підтвердження діагнозу, надані опечатані об`єкти, яких було достатньо для надання висновку. Під час дослідження не враховував коли були нанесені тілесні ушкодження. Помилково не зазначив у складеному висновку експерта, що експертиза стосувалася ОСОБА_9 , давність утворення у нього пошкоджень була до 6 годин до настання смерті. При цьому зазначив, що визначення часу настання смерті вирішується судово-медичним експертом, що здійснює розтин трупу;

-додатком до висновку експерта №404 від 17.06.2014, згідно якого: на підставі даних висновку експерта № 402 від 05.06.2014, протоколу проведення слідчого експерименту від 12.05.2014 за участю підозрюваного ОСОБА_8 , прийшов до висновку:

1.Наявні тілесні ушкодження гр. ОСОБА_9 не могли утворитися за обставин, зазначених у протоколі слідчого експерименту від 12.05.2014 за участю підозрюваного ОСОБА_8 (т.2, а.п.152-153);

-висновком судово-медичної експертизи №357 від 16.05.2014, згідно якого кров ОСОБА_8 належить до групи Вб ізосерологічної системи АВ0 (т.2, а.п.171-172);

-висновком судово-медичного експерта №474 від 16.05.2014, згідно якого:

У гр. ОСОБА_8 мається тілесне ушкодження у вигляді рубця у основи 1 пальця лівої кисті (який міг бути наслідком рани). Дане тілесне ушкодження могло утворитись від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні ознаки якого в пошкодженні не відобразилися, міг утворитись за 3-4 тижні до моменту огляду та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Локалізація тілесного ушкодження доступна для спричинення власноруч.

Не виключається можливість утворення тілесного ушкодження за обставин, на які вказує в протоколі слідчого експерименту від 12.05.2014 ОСОБА_8 , а саме і від удару палкою чи арматурою по правій руці (т.1, а.п.176-177);

-протоколом отримання зразків для проведення експертизи від 15.05.2014, згідно якого слідчим СВ Ленінського ВМ КМВ УМВС України в Кіровоградській області, за участю лікаря ОСОБА_32 , відібрані зразки крові та зрізи нігтів у підозрюваного ОСОБА_8 (т.2. а.п.179);

-висновком судово-медичної експертизи №330 від 04.06.2014, згідно якого:

1.При визначенні групової належності в зразку крові на марлі потерпілого ОСОБА_9 встановлено тільки антиген А, що передбачає групу крові Ав за ізосерологічною системою АВ0. Крім того, організму потерпілого властивий і антиген Н в якості супутнього.

2.В зіскобі з місця події знайдено сліди крові людини та при визначенні групових антигенів за системою АВ0 встановлено лише антиген В (об`єкт 1). Такий результат передбачає групу крові Вб і свідчить про те, що ця кров не може належати потерпілому ОСОБА_9 (т.2, а.п.195-197);

- висновком судово-медичної експертизи №333 від 04.06.2014, згідно якого:

1. При визначенні групової належності в зразку крові на марлі потерпілого ОСОБА_9 встановлено тільки антиген А що передбачає групу крові Ав за ізосерологічною системою АВ0. Крім того, організму потерпілого властивий і антиген Н в якості супутнього.

2. В плямах бурого кольору на чотирьох вирізах тканини з однієї подушки та трьох матраців знайдена кров людини (об`єкти 1-4). При визначенні групової належності крові у вказаних слідах в об`єкті 2 встановлена група Ав, в об`єктах 1 і 3 встановлено антигени А і Н, а в об`єкті 4 - тільки антиген А. Таким чином, кров на чотирьох вирізках тканини (з наволочки та трьох матраців) може належати потерпілому ОСОБА_9 (т.2, а.п.201-203);

-висновком судово-медичної експертизи №318 від 06.05.2014, згідно якого: групова належність в зразку рідкої крові трупа ОСОБА_9 не встановлена в зв`язку з вираженими ознаками загнивання крові. Подальше дослідження зразка крові, висушеної на марлі, буде проводитися в разі призначення експертизи речових доказів (т.2, а.п.208-209);

-висновком судово-медичної експертизи №332 від 04.06.2014, згідно якого:

1. При визначенні групової належності в зразку крові на марлі потерпілого ОСОБА_9 встановлено тільки антиген А, що передбачає групу крові Ав за ізосерологічною системою АВ0. Крім того, організму потерпілого властивий і антиген Н в якості супутнього.

2. В зіскобі речовини бурого кольору з місця події (з підлоги кімнати) знайдена кров людини (об`єкт 1). При визначенні групової належності крові в об`єкті встановлено лише антиген А, що передбачає групу крові Ав.

Таким чином, кров в об`єкті 1 може належати потерпілому ОСОБА_9 (т.2, а.п.213-215);

-висновком судово-медичної експертизи №334 від 04.06.2014, згідно якого:

1. При визначенні групової належності в зразку крові на марлі потерпілого ОСОБА_9 встановлено тільки антиген А, що передбачає групу крові Ав за ізосерологічною системою АВ0. Крім того, організму потерпілого властивий і антиген Н в якості супутнього.

2. В плямах бурого кольору на капцях (шльопанцях із поліхлорвінілу) знайдена кров людини (об`єкти 1-3). При визначенні групової належності крові у вказаних слідах встановлено тільки антиген А.

Таким чином, кров на капцях з місця події може належати потерпілому ОСОБА_9 (т.2, а.п.219-221);

-висновком судово-медичної експертизи №331 від 04.06.2014, згідно якого:

1. При визначенні групової належності в зразку крові на марлі потерпілого ОСОБА_9 встановлено тільки антиген А, що передбачає групу крові Ав за ізосерологічною системою АВ0. Крім того, організму потерпілого властивий і антиген Н в якості супутнього.

2.Речовина бурого кольору, вилучена на місці події з підлоги кухні, являється кров`ю людини групи Ав (об`єкт 1).

Таким чином, кров в об`єкті 1 може належати потерпілому ОСОБА_9 (т.1, а.п.225-227).

Не всі матеріали, на які посилався прокурор, є документами у розумінні ст. 99 КПК України, а також доказами у справі за ст. 84 КПК України. Документи, у розумінні ст. 99 КПК України, - це письмові матеріали, що містять інформацію про події або обставини, що мають значення для кримінального провадження. Доказами, відповідно до ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Не є доказами у справі, відповідно до положень ст. 84 КПК України: витяг з ЄРДР за №0002822 від 04.05.2014 (т.1, а.п.1), рапорт оперативного чергового Кіровоградського МВ УМВС України в області від 05.05.2014 (т.1, а.п.8), форма виводу (т.1, а.п.9), акт про застосування службового собаки від 05.05.2014 (т.1, а.п.16), рапорт слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в області (т.1, а.п.36); пояснення ОСОБА_6 від 05.05.2014 (т.1, а.п.8); рапорт о/у СРЗПО ВКР (т.1, а.п.56); явка з повинною ОСОБА_8 від 12.05.2014 (т.1, а.п.156).

Також, не є документами в розумінні положень ст.99 КПК України, на які посилався прокурор під час судового розгляду, зокрема: протокол тимчасового вилучення документів від 05.06.2014 з описом (т.2, а.п.19-20); протокол тимчасового вилучення документів від 05.06.2014 з описом (т.2, а.п.21-22); протокол тимчасового вилучення документів від 05.06.2014 з описом (т.2, а.п.38); протокол тимчасового вилучення документів від 06.06.2014 з описом (т.2, а.п.40); протокол тимчасового вилучення документів від 06.06.2014 з описом (т.2, а.п.44); протокол тимчасового вилучення документів від 06.06.2014 (т.2, а.п.42); протокол тимчасового вилучення документів від 06.06.2014 (т.2, а.п.46-47); протокол тимчасового вилучення документів від 06.06.2014 (т.2. а.п.49-50); протокол обшуку від 09.05.2014 (т.2, а.п.55-58); висновок судово-дактилоскопічної експертизи №217 від 06.05.2014 (т.2, а.п.72-81); висновок судово-дактилоскопічної експертизи №218 від 06.05.2014 (т.2, а.п.91-93); висновок судово-дактилоскопічної експертизи №228 від 10.05.2014 (т.2, а.п.101-105); висновок судово-цитологічної експертизи №111 від 02.06.2014 (т.2, а.п.158-159); висновок судово-цитологічної експертизи №112 від 02.06.2014 (т.2, а.п.164-165); висновок судово-медичного експерта №318 від 13.05.2014 (т.2, а.п.184); висновок судово-медичного експерта №104 від 26.05.2014, оскільки не доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (т.2, а.п.189-190).

Разом з цим, у відповідності до положень си.23 КПК України, не є доказами відомості, що містяться у: протоколі допиту потерпілого ОСОБА_6 від 05.06.2014 (т.1, а.п.51-53); протоколі допиту свідка (т.1, а.п.70-79); протоколі допиту свідка (т.1, а.п.81-99); протоколі допиту свідка (т.1, а.п.101-110); протоколі допиту свідка (т.1, а.п.113-136); протоколі допиту свідка (т.1, а.п.143-145); протоколі огляду предметів від 26.06.2014, згідно якого оглянуто лазерний диск судового засідання під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час якого ОСОБА_8 визнає вину у скоєному злочині (т.1, а.п.195).

Окрім вищевказаних доказів, стороною обвинувачення надано ряд документів, які на їх думку є доказами у справі, а саме:

- протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи із застосуванням спеціальних технічних засобів від 24.06.2014, згідно якого на підставі доручення слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 12.05.2014 № 32т, згідно ухвали слідчого судді Апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_33 від 12.05.2014 № 834т про надання дозволу на проведення негласної слідчої дії, а саме: аудіо, відео контроль особи із застосуванням спеціальних технічних засобів, з дотриманням вимог статей 104,246,248, 260, КПК України, проводилась негласна слідча (розшукова) дія -аудіо, відео контроль особи із застосуванням спеціальних технічних засобів за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час розмови ОСОБА_8 з іншою особою (т.3, а.п.4-7);

- протокол огляду предметів від 26.06.2014, згідно якого слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, у присутності двох понятих, провів огляд:

лазерного диску марки «Verbatium» DVD-R, об`ємом 4.7 гб, 120 хв, на якому виконаний напис барвником чорного кольору «Розсекречено АКТ 22/420дск 26.06.2014 підпис «Сотник», Кіровоградський MB інв.111 т від 12.05.2014. На. даному диску знаходяться два відеофайли, об`ємом 2.04 Гб та 0,57 Гб відповідно;

лазерного диску марки «Philips» DVD-R, об`ємом 4.7 Гб, 120 хв, на якому виконаний напис барвником чорного кольору «Розсекречено АКТ 22/420дск 26.06.2014 підпис «Сотник», Кіровоградський MB інв.114т від 12.05.2014. На даному диску знаходяться дві папки 12.05.2014 та 13.05.2014. У папці 12.05.2014 знаходяться два файли звукозапису розмови ОСОБА_8 із невідомим громадянином. У папці 13.05.2014 знаходяться 5 файлів звукозапису розмови ОСОБА_8 із невідомим громадянином.

Так, під час розмови ОСОБА_8 повідомляє, що 27 числа він (убитий ОСОБА_9 ) забув у нього вдома телефон. Після чого ОСОБА_8 пішов до ОСОБА_9 , а той мав при собі арматуру. Він нагадав про борг, а ОСОБА_9 поліз до нього з арматуром. Після цього ударив ОСОБА_9 кулаком (дослівно я його нормально гасанув) і той впав в хаті, згодом піднявся і знову впав, у нього пішла кров. Потім ОСОБА_8 виніс ОСОБА_9 в яму на вулицю, оскільки думав, що так буде «тіп-топ». Вказав, що це «мокруха» (убивство). ОСОБА_8 зняв з ліжка простирадло і повитирав кров. Зверху на труп у яму кинув простирадло, матрац, на якому він дотягнув ОСОБА_9 до самої ями. В подальшому закрив дім убитого.

Також, під час розмови ОСОБА_8 повідомив, що зізнається у ненавмисному убивстві Леоніда 27 числа. Тоді останній прийшов до нього додому, де забув свій телефон. Потім він повернувся до ОСОБА_9 , коли той сидів у себе вдома в спідній білизні та щось тримав в руках. ОСОБА_9 кинувся до нього, вдарив його, на що у відповідь ОСОБА_34 наніс удар, а ОСОБА_9 упав і вдарився об котел. Згодом встав і знову упав і з його голови потекла кров. Подумавши, що робити ОСОБА_8 вилив на підлогу води з відра, витер простирадлом і подушкою кров. Взявши матрац, переклав ОСОБА_9 на нього та потащив його тіло до ями на вулиці, куди і скинув. Туди ж кинув рушники, матрац, подушку (т.3, а.п.8-26).

Для оцінки доказів, отриманих в результаті НСРД, необхідно дослідити процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД. Процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД повинні бути взяті до уваги судом, який розглядає справу, оскільки без з`ясування їх змісту неможливо прийняти рішення про допустимість доказів, отриманих в результаті проведення НСРД.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року звернула увагу на те, що ці процесуальні рішення виступають правовою підставою проведення НСРД з огляду на їх функціональне призначення щодо підтвердження допустимості доказової інформації, отриманої за результатами проведення таких дій, і тому вони повинні перевірятися та враховуватися судом під час оцінки цих доказів.

Висновки про те, що суд повинен оцінити докази, отримані у результаті НСРД у комплексі із правовою підставою для проведення НСРД, в тому числі з відповідною ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення НСРД, сумнівів не викликають.

Разом із тим висновок про те, що процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і які не були відкриті стороні захисту в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, проте суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази.

Зазначений підхід не враховує особливостей процедури розсекречення зазначених матеріалів, результат здійснення якої залежить не лише від сторони обвинувачення. Твердження про те, що оскільки НСРД проводяться під час досудового розслідування за ініціативою сторони обвинувачення, то ця сторона (зокрема, прокурор - процесуальний керівник досудового розслідування) має їх у своєму розпорядженні, охоплює не всі ситуації, які виникають у правозастосуванні.

Оскільки загальні висновки, викладені раніше судами України вищих інстанцій, не охопили повною мірою всіх випадків, які можуть виникати у практиці правозастосування, і проблема загалом не вирішена, то з метою встановлення чіткого критерію визначення умов допустимості результатів проведення НСРД як доказів у кримінальному провадженні та документів, які стали підставою для їх проведення, в контексті виконання вимог статті 290 КПК України, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне уточнити висновки щодо застосування норми права, зроблені раніше у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 751/7557/15-к (провадження № 13-37кс18). У цьому кримінальному проваджені, яке розглядалося Великою Палатою Верховного Суду, ухвали слідчих суддів на проведення НСРД не були відкриті стороні захисту ні в порядку ст. 290 КПК України, ні під час судового розгляду у суді першої інстанції, ні навіть на момент касаційного перегляду. Однак у практиці правозастосування можливі інші випадки, коли процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД надаються стороною обвинувачення в суд і сторони у змагальному процесі висловлюють свої позиції щодо них.

Відповідно до п. 1.9. Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 16 листопада 2012 року (далі - Інструкція), процесуальними документами щодо проведення НСРД є постанови, клопотання, доручення, протоколи уповноваженого співробітника (працівника) оперативного підрозділу, слідчого, прокурора, а також ухвали слідчого судді.

Пунктом 5.9. вказаної Інструкції встановлено, що після завершення проведення НСРД грифи секретності матеріальних носіїв інформації (далі - МНІ) щодо їх проведення підлягають розсекреченню на підставі рішення прокурора, який здійснює повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, з урахуванням обставин кримінального провадження та необхідності використання матеріалів НСРД як доказів після проведення таких дій у випадку, якщо витік зазначених відомостей не завдасть шкоди національній безпеці України.

Для розсекречення конкретних матеріальних носіїв інформації щодо проведення НСРД керівник органу прокуратури надсилає керівнику органу, де засекречено МНІ, клопотання. У подальшому, після отримання такого клопотання про необхідність скасування грифів секретності створюється експертна комісія з питань таємниць, якій доручається підготовка рішень про скасування грифів секретності. Експертна комісія створюється у складі не менше трьох осіб (залежно від органу: слідчий суддя, слідчий, прокурор у конкретному кримінальному провадженні, працівники режимно-секретних підрозділів, які мають допуск до державної таємниці відповідної форми (п. 5.11 - 5.13 Інструкції).

Рішення комісії оформляється актом скасування грифів секретності матеріальних носіїв секретної інформації, який затверджується керівником органу (п. 5.22 Інструкції). Після розсекречення зазначених МНІ щодо проведення НСРД приймається рішення про їх зняття з обліку та долучення до матеріалів кримінального провадження у встановленому КПК України порядку (п. 5.27 Інструкції).

Результати системного аналізу Розділу V цієї Інструкції дають підстави стверджувати, що прокурор не є самостійним суб`єктом розсекречення матеріалів. Він зобов`язаний звернутися з відповідним клопотанням до експертної комісії з питань таємниць, яка й приймає рішення про розсекречення.

Це питання комісія вирішує з урахуванням державних інтересів щодо збереження інформації у таємниці. Тільки після розсекречення таких процесуальних документів про дозвіл на проведення НСРД прокурор може долучити їх до матеріалів кримінального провадження у встановленому КПК України порядку. Якщо ж комісія приймає рішення про неможливість їх розсекречення, оскільки воно може завдати шкоди державним інтересам, то, відповідно, їх відкриття стороні захисту в порядку статті 290 КПК України є неможливим.

Таким чином, на противагу обов`язку сторони обвинувачення до моменту направлення обвинувального акта до суду розкрити всі докази, пов`язані зі справою, шляхом надання доступу до матеріалів справи, може виникнути ситуація, за якої надання певних матеріалів на цій стадії є неможливим з огляду на державні інтереси щодо збереження певної інформації у таємниці.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував на те, що у деяких випадках може виникати необхідність не розкривати певні докази стороні захисту з метою забезпечення основних прав інших осіб або захисту важливих суспільних інтересів, адже їхнє життя, свобода чи безпека також можуть бути поставлені під загрозу. Про це, зокрема, йдеться у рішеннях ЄСПЛ у справах «Леас (Leas) проти Естонії» від 6 березня 2012 року, § 78, «Якуба проти України» від 12 лютого 2019 року, § 44, «Доорсон (Doorson) проти Нідерландів», 26 березня 1996 року, § 70. У таких випадках у кримінальному провадженні виникають конкуруючі інтереси, такі як національна безпека або необхідність захищати свідків у випадку ризику переслідування або використання таємних методів розслідування злочину, які повинні бути протиставлені правам обвинуваченого.

Право на розкриття відповідних доказів згідно з правовими позиціями ЄСПЛ не є абсолютним. Однак, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції допускаються лише такі заходи, які обмежують права захисту, що є суворо необхідними (рішення ЄСПЛ у справі « Ван Мехелен ( Van Mechelen ) та інші проти Нідерландів» від 23 квітня 1997 року, § 58). Крім цього, для того, щоб гарантувати обвинуваченому справедливий судовий розгляд, будь-які труднощі, які викликають обмеження захисту своїх прав, повинні бути належним чином урівноважені та компенсовані процедурами, яких дотримуються національні судові органи (mutatis mutandis, рішення ЄСПЛ у справах «Роу та Девіс (Rowe та Davis) проти Сполученого Королівства» від 16 лютого 2000 року, § 61, «Леас (Leas) проти Естонії», цит. вище, § 78).

Потрібно врахувати й те, що рішення про відмову у знятті грифу секретності не завжди є остаточним. Якщо на стадії досудового розслідування у розсекреченні було відмовлено, таке рішення може бути переглянуте комісією з урахуванням зміни важливості цих матеріалів після передачі справи щодо обвинуваченого до суду. У разі зняття грифу секретності з таких процесуальних документів на стадії судового провадження, прокурор повинен здійснити їх відкриття стороні захисту, що прямо передбачено вимогами частини одинадцятої статті 290 КПК України. Прокурор повинен мати можливість долучити такі документи на підтвердження допустимості результатів проведення НСРД.

Тому Велика Палата Верховного Суду вважає, що суд має детально вивчати ситуації, коли процесуальні документи щодо проведених НСРД не були повністю розкриті стороні захисту на етапі завершення досудового розслідування. За таких обставин поряд з перевіркою дотримання умов наданого дозволу на проведення НСРД суд повинен з`ясувати причини, які перешкодили прокурору відкрити їх на більш ранній стадії.

Велика Палата Верховного Суду акцентує увагу на тому, що сторона обвинувачення повинна вживати необхідних і достатніх заходів для розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД, з метою їх надання стороні захисту, і виконувати в такий спосіб вимоги щодо відкриття матеріалів іншій стороні відповідно до статті 290 КПК України.

Якщо сторона обвинувачення не вживала необхідних і своєчасних заходів, спрямованих на розсекречення матеріалів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення норм статті 290 КПК України.

Якщо відповідні процесуальні документи були отримані стороною обвинувачення після передачі обвинувального акта до суду, то вона зобов`язана здійснити їх відкриття згідно з частиною одинадцятою статті 290 КПК України.

Якщо сторона обвинувачення вжила всіх необхідних та залежних від неї заходів, спрямованих на розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, однак вони не були розсекречені до моменту передачі справи у суд з причин, що не залежали від волі або процесуальної поведінки прокурора, то в такому разі порушень вимог статті 290 КПК України з боку сторони обвинувачення немає. Суд має оцінити докази, отримані в результаті НСРД в комплексі із розсекреченими процесуальними документами, які стали підставою для їх проведення, та не повинен автоматично визнавати такі докази недопустимими.

Так, суду стороною обвинувачення протягом строку розгляду кримінального провадження не було надано матеріалів, зокрема ухвали слідчого судді Апеляційного суду Кіровоградської області ОСОБА_33 від 12.05.2014 № 834т, про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій. Будь-яких дій стороною обвинувачення щодо розсекречення матеріалів не вчинялося в період досудового розслідування та під час слухання справи в суді з 2014 по 2024 роки, у зв`язку з чим у сторони захисту не було реальної можливості ефективно здійснювати захист та наводити під час судового розгляду свої аргументи щодо допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД, тому існує порушення вимог ст.290 КПК України.

Єдине звернення прокурора до апеляційного суду, яке мало місце 21.02.2024 та отримання відповіді щодо знищення секретних документів, не є поважною обставиною та не спростовує вищевказаного висновку суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що існують підстави для визнання протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи із застосуванням спеціальних технічних засобів від 24.06.2014 (т.3, а.п.4-7) та протокол огляду предметів від 26.06.2014 (т.3, а.п.8-26), складених за результатами НСРД, недопустимими доказами.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Нормами ст.62 Конституції України та ст.17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу вимог ст. ст. 370, 373 КПК України суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були досліджені у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи доводи обвинувачення щодо наявності в діях ОСОБА_35 ознак злочину, суд виходить із вимог ст.94 КПК України, відповідно до якої суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом встановлено, що докази, які досліджені в судовому засіданні і які покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, та такими, що у повній мірі підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

При оцінці доказів, покладених в основу даного вироку, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, відповідно до прецедентної практики, суд при оцінці доказів також керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (рішення у справах «Козинець проти України», «Бочаров проти України», «Авшар проти Туреччини», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та інші).

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню в тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 115 КК України умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Позиція сторони захисту щодо відсутності достовірних даних про дату смерті потерпілого ОСОБА_9 є неспроможною. Так, згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.05.2014, ОСОБА_6 повідомив, що з 27.04.2014 його батько ОСОБА_9 зник зі свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 і до теперішнього часу місце його перебування не відоме (т.1, а.п.7). В протоколі огляду місця події від 05.05.2014 зафіксовано виявлення трупа чоловічої статті на дні погребу за адресою: вул.Ізмаїльська, 16, м.Кропивницький (т.1, а.п.10-15, 17-32). У відповідності до лікарського свідоцтва про смерть №452 від 08.05.2014 ОСОБА_25 помер у квітні 2014 року. У висновку судово-медичної експертизи №404 від 05.06.2014 зазначено «… зміни шкіри (мацерація) на трупі ОСОБА_9 при температурі нижче за кімнатну відповідає змінам при терміні знаходження кінцівок у воді протягом 8-10 діб» (т.1, а.п.138-144). Також, протоколом слідчого експерименту від 12.05.2014, проведеним із підозрюваним ОСОБА_8 зафіксовано, що останній дійсно бачив ОСОБА_9 27.04.2014, близько 22-ї години в його домоволодінні наніс удари йому, від чого той помер, а після цього перетягнув труп ОСОБА_9 до погребу (т.1, а.п.181-182). Вказані докази не суперечать один одному, навпаки підтверджують, що вбивство ОСОБА_9 відбулося близько 22-ї години 27.04.2014.

З приводу належності та допустимості брюк, вилучених 08.05.2014 у ОСОБА_8 , як доказу у кримінальному провадженні, які представлені на експертизу №379 від 12.05.2014, на спростування позиції сторони захисту щодо недопустимості цього доказу, суд зазначає наступне.

Так, у гр. ОСОБА_8 , який знаходився у кімнаті для зустрічей з адмінзаарештованими №5 в приміщенні ІТТ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, 08.05.2014 виявлені та вилучені брюки класичні чорного кольору, які поміщені в полімерний пакет, що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 08.05.2014, складним слідчим СВ Кіровоградського МВ ОСОБА_23 , у присутності двох понятих (т.1, а.п.155). Під час проведення вказаного огляду скарг та зауважень не надходило, про що зазначено в протоколі.

Надалі, цим же слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_23 , в присутності двох понятих, від яких також скарг та заперечень не надходило, в приміщенні СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, оглянуто чоловічі класичні брюки сірого кольору, упаковані в полімерний пакет №1652644 (т.1, а.п.185).

Під час проведення судово-імунологічної експертизи №450 від 10.05.2014, експерт зазначив, що матеріали надійшли на дослідження в упакованому та опечатаному вигляді. Видимих пошкоджень цілісності пакування не виявлено. Поліетиленовий пакет білого кольору №1652644, з написами та логотипом червоного кольору: «Фуршет ...», клапан якого ув`язаний на вузол (див. ілюстрацію, рисунок 1.1;1.2) та скріплений скобою сірого кольору, разом з паперовою биркою. Паперова бирка білого кольору, з пояснювальними написами від руки, які виконані барвником чорного кольору: «До протоколу ОМП від 08.05.14 р. за адресою: м.Кіровоград, вул. Ж.Революції, 58, у приміщенні ІТТ Кіровоградського МВ. Пакет поліетиленовий, білого кольору зі штанами темного кольору. Підписи: двох понятих, підпис слідчого СВ ОСОБА_23 » (див. ілюстрацію, рисунок 1.3). В пакеті виявлено: брюки чоловічі, чорного кольору (т.1, а.п.185).

Під час проведення судово-біологічної імунологічної експертизи №379 від 12.05.2014, експертом зазначено, що на експертизу надано пакет експертної служби №1652644 з брюками. Вказаний об`єкт в упакованому та опечатаному вигляді, цілісність упаковок не порушена, спосіб пакування виключає можливість вільного доступу до вмісту без пошкодження упаковок. При відкритті пакету, шляхом відрізу нижнього краю, з нього було вилучено: чоловічі брюки (див. зображення №3 додатку 2 до висновку експерта), виготовлені з тканини темно-сірого кольору (детальний опис чоловічих брюк дивись в ВЕ №450 від 10.05.2014) (т.1, а.п.124-132).

З вказаного слідує, що під час вилучення штанів у ОСОБА_8 та понятих скарг і зауважень не надходило, під час огляду вказаних штанів, від понятих зауважень та скарг також не надходило, тобто слідчий дотримувався та керувався встановленого законом порядку, пакування під час надходження на експертизу пакету зі штанами не порушено, про що зазначають експерти у своїх висновках. Тому таке чередування кольору з сірого на чорний і на темно-сірий в доказах, суд визнає як суб`єктивне кольоровідчуття слідчого та експерта.

Разом з тим, оглянуте як первинне, так і інші упакування та речовий доказ (штани), в ході судового розгляду вказують на дотримання визначеного законом порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що саме на вилучених штанах у ОСОБА_8 судовий експерт виявив сліди крові потерпілого ОСОБА_9 , про що склав відповідний висновок.

Протокол огляду місця події від 08.05.2014, слідчим СВ Кіровоградського МВ, в присутності двох понятих, в кімнаті для зустрічей з адмінзаарештованими №5 приміщення ІТТ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, у ОСОБА_8 виявлено та вилучено: брюки класичні чорного кольору, що поміщені в полімерний пакет. (т.1, а.п.155), складено під час перебування ОСОБА_8 під адміністративним арештом.

На спростування позиції захисту щодо порушення права ОСОБА_8 на захист під час проведення даної слідчої дії, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги від 08.05.2014 між адвокатом ОСОБА_24 та ОСОБА_36 укладено угоду про надання правової допомоги ОСОБА_8 .

Того ж дня слідчим СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області винесено постанову про залучення у кримінальному провадженні захисника ОСОБА_24 для захисту ОСОБА_8 .

11.05.2014 згідно протоколу ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України, у присутності двох понятих, та за участю адвоката ОСОБА_24 , у зв`язку із підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Наступного дня 12.05.2014, в присутності захисника ОСОБА_24 , ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Згідно положень ст.48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані надати затриманій особі чи особі, яка тримається під вартою, допомогу у встановленні зв`язку із захисником або особами, які можуть запросити захисника, а також надати можливість використати засоби зв`язку для запрошення захисника. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані утримуватися від надання рекомендацій щодо залучення конкретного захисника.

Захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 цього Кодексу.

Положення ч.1 ст.52 КПК України визначають, що участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного, тобто слідчим в повній мірі виконані вимоги вищевказаних норм кримінального-процесуального законодавства та забезпечено участь захисника з моменту затримання ОСОБА_8 , в порядку ст.208 КПК України.

З 08.05.2014, тобто з моменту залучення захисника ОСОБА_24 для надання правової допомоги ОСОБА_8 з останнім ніяких слідчих дій не проводилося, а проведення огляду місця події 08.05.2014, під час якого було вилучено речовий доказ, проведено та складено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Такий висновок суду узгоджується з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду від 02.05.2024 у справі № 676/4040/20 (провадження № 51-7883км23), згідно якого відсутність захисника під час проведення огляду місця події не тягне за собою недопустимості доказів, отриманих під час цієї слідчої дії.

Окрім того, у справі «Балицький проти України (заява № 12793/03)» ЄСПЛ констатував:

50. У цій справі Суд констатував порушення пункту 1 і підпункту «c» пункту 3 статті 6 Конвенції стосовно адміністративного арешту заявника та первісної кваліфікації злочину, в якому він підозрювався. Можна стверджувати, що обидва ці питання постійно виникають у судовій практиці в справах щодо України.

51. Практика, за якої до особи застосовується адміністративний арешт для забезпечення її доступності для допиту в якості підозрюваного у вчиненні кримінального злочину, раніше вже визнавалася Судом свавільною за статтею 5, оскільки державні органи не забезпечували процесуальних прав заявника як підозрюваного у вчиненні кримінального злочину (див. рішення від 19 лютого 2009 року в справі «Доронін проти України» (Doronin v. Ukraine), заява № 16505/02, п. 56, та рішення від 24 червня 2010 року в справі «Олексій Михайлович Захаркін проти України» (Oleksiy Mykhaylovych Zakharkin v. Ukraine), заява № 1727/04, п. 88). У рішенні в справі «Нечипорук і Йойкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) (заява № 42310/04, п. 264, від 21 квітня 2011 року) Суд наголосив, що, формально застосувавши до заявника адміністративне затримання, а фактично поводячись із ним як із підозрюваним у вчиненні злочину, органи слідства позбавили його доступу до захисника, участь якого була б обов`язковою згідно із законодавством України, якби він обвинувачувався у вбивстві, вчиненому групою осіб та/або з корисливих мотивів, тобто злочині, у зв`язку з яким його фактично допитували.

Тобто, висновки ЄСПЛ викладені у рішеннях беззаперечно свідчать, що проведення ОМП та вилучення речового доказу у ОСОБА_8 не є порушенням п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вилучення речового доказу не залежить від волі обвинуваченого, так як відрізняється від показань , які людина надає будучи вразливою ув`язненням.

Суд зазначає, що під час перебування останнього під адміністративним арештом порушення права на захист ОСОБА_8 не було, оскільки огляд місця події здійснено до набуття статусу ОСОБА_8 підозрюваного у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 заявляв, що відносно нього під час перебування під дією адміністративного арешту, застосовувалося фізичне насильство з боку працівників поліції.

Так, прокуратурою м. Кіровограда 13 травня 2014 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 13.05.2014, за заявою захисника ОСОБА_24 , в інтересах ОСОБА_8 , щодо застосування до останнього погроз та фізичної сили під час доставляння його до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, де застосувалася фізична сила, з метою отримання необхідних свідчень працівниками Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, внаслідок чого він зізнався у скоєнні злочину, який він не вчиняв.

В ході розслідування кримінального провадження були допитані працівники СКР Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , які затримували ОСОБА_8 , здійснювали конвоювання до суду щодо обрання запобіжного заходу та були присутні при проведенні слідчих дій з останнім, допитаний ДІМ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_41 , начальник ІТТ при Кіровоградському МВ УМВС України в області ОСОБА_42 , заступник начальника ІТТ при Кіровоградському МВ УМВС України в області ОСОБА_43 , інспектор-черговий ІТТ ОСОБА_44 , слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_23 .

За наслідками проведених вищевказаних слідчих дій та в ході досудового розслідування доказів встановлено, що доводи викладені у заяві захисника ОСОБА_24 , в інтересах ОСОБА_8 , щодо застосування до останнього погроз та фізичної сили під час доставляння його до Кіровоградського МВ УМВС України в області, з метою отримання необхідних свідчень працівниками Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, внаслідок чого він зізнався у скоєнні злочину, який він не вчиняв, не знайшли свого об`єктивного підтвердження за вказаним фактом.

В ході розслідування кримінального провадження №0000026 будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про наявність у діях службових осіб Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України не встановлено, а факти викладені у заяві захисника ОСОБА_24 , в інтересах ОСОБА_8 , не підтвердились та їх слід сприймати критично, а саме, як спосіб уникнення ОСОБА_8 кримінальної відповідальності.

В діях службових осіб Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, а саме перевищення влади або службових повноважень.

З огляду на вказане, постановою слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області від 24.06.2014 кримінальне провадження №0000026 закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, в діях працівників сектору карного розшуку Кіровоградського МВ УМВС України в області ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 .

Позиція обвинуваченого та його захисника щодо невинуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, суд сприймає як спосіб захисту від обвинувачення з метою уникнення відповідальності. Покази обвинуваченого щодо непричетності до вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 спростовуються змістом проведеного в ході досудового розслідування слідчого експерименту з ОСОБА_8 , у присутності двох понятих, захисника ОСОБА_24 , а також експерта ОСОБА_26 , під час якого зауважень та скарг не надходило. Також сукупністю проведених під час досудового розслідування експертиз, а саме згідно висновку судово-імунологічної експертизи №450 від 10.05.2014 на брюках ОСОБА_8 виявлена кров, генетичні ознаки якої, згідно висновку судово-біологічної імунологічної експертизи №379 від 12.05.2014, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_9 .

При цьому, суд відмічає, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 зазначив час, місце скоєння злочину, дії щодо переміщення трупу до погребу, а також знищення і приховування слідів злочину, що беззаперечно узгоджується з дослідженими в судових засіданнях доказами. Однак, його твердження в ході слідчої дії щодо нанесення 1 удару потерпілому повністю спростовується висновком судово-медичної експертизи №404 від 05.06.2014, яким зафіксовані тілесні ушкодження на тілі померлого, які утворилися від впливу тупого предмету на ділянку голови, тулубу, шиї в загальній кількості не менше 12 та 1 від колюче-ріжучого предмета.

Також, у висновку судово-медичної експертизи №404 від 05.06.2014 зазначено, що труп ОСОБА_9 мав тілесні ушкодження у вигляді 1) черепно-мозкової травми: крововиливу під м`яку і тверду мозкову оболонки, вдавлений перелом лобової кістки зліва, багатооскольчатий перелом кісток склепіння і основи черепа, крововиливу в м`які тканини голови, рани голови (5), рани лівої грудної клітки з множинними переломами ребер зліва, 3) рана над крилом лівої здухвинної кістки; 4) синець на шиї. Тілесні ушкодження утворилися від травматичного контакту з тупим предметом, рана від дії колюче-ріжучого предмета. Смерть ОСОБА_9 настала від черепно-мозкової травми і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявними тілесними ушкодженнями. Разом з тим, пошкоджень, які могли б утворитися при боротьбі, самообороні та падінні з положення «стоячи» немає, тілесних ушкоджень, які могли утворитися при волочінні трупа, немає. Згідно висновків судово-медичної експертизи, №330, №331 та №332 від 04.06.2014 підлога має ознаки миття та виявлені залишки крові людини, яка належить потерпілому ОСОБА_49 , також згідно висновку судово-медичної експертизи №334 від 04.06.2014, на капцях з домоволодіння ОСОБА_50 виявлена кров останнього.

Окрім того, висновок судово-медичної експертизи №742-743 від 16.05.2014 складений без порушення процесуальних норм, відповідає вимогам закону. Враховуючи показання судового експерта ОСОБА_51 , що надані в судовому засіданні, суд вважає, що останній склав достатньо обґрунтований висновок, тому підстав для визнання його недопустимим доказом немає.

Вирішуючи питання про спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_8 , суд виходить із сукупності всіх встановлених обставин:

- конфліктна ситуація між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- локалізацію тілесних ушкоджень (область голови та грудної клітини);

- свідоме нанесення ОСОБА_8 великої кількості тілесних ушкоджень;

- не вчинення будь-яких дій з метою надання медичної допомоги потерпілому зі сторони ОСОБА_8 та вчинення дій, направлених на приховування злочину: труп скинув на дно погребу, витер кров у флігелі домоволодіння;

- вилучений у ОСОБА_8 мобільний телефон, який належить вбитому ОСОБА_9 .

Щодо показань свідка ОСОБА_52 , яка зазначила, що є донькою ОСОБА_8 . ОСОБА_9 знайомий її батька, який проживав на сусідній вулиці. Матері не подобалося їх з батьком спілкування, оскільки ОСОБА_9 вживав алкогольні напої. В період квітня-травня 2014 року проживала в м.Одесі. О 3 год. ночі 25.04.2014 приїхали з чоловіком та сином до батьків, які проживали на АДРЕСА_1 . Увечері того ж дня на дворі смажили всією родиною шашлик, коли їй зателефонувала подруга і вона вийшла до неї за хвіртку, то бачила, що у двір до тата прийшов ОСОБА_9 і вони спілкувалися 10-15 хв., суть розмови не чула. Згодом ОСОБА_9 пішов. 26.04.2014 перебували вдома. 27.04.2014 зранку поїхали всією родиною на кладовище в с.Підлісне, а повернулися близько 17:00 год. Її мама приблизно о 18:10-18:15 год. пішла на роботу у нічну зміну, тато її провів на маршрутку і повернувся додому. Потім знаходилися всі разом: тато, брат, вона з чоловіком і їх дитина вдома, грали в м`яч. У дворі того вечора ОСОБА_9 не бачила. Близько 22:00 год. у її брата, якому було 2 роки, погіршився стан здоров`я, з`явилася сильна блювота, тому до ранку лікували його з батьком. Зранку викликали швидку медичну допомогу, яка забрала брата в лікарню. 28.04.2014 поїхала разом з чоловіком та сином в м.Одесу. Також в період з 25.04.2014 по 27.04.2014 її батько весь час був в їх полі зору. Про борги та заощадження батька не знає.

Суд не враховує показання вказаного свідка, яка є зацікавленою особою дочкою обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки є об`єктивні сумніви, що її показання можуть бути спотворені та упереджені. Це пов`язано з тим, що свідок ОСОБА_52 має особистий інтерес у результаті судового розгляду, що може вплинути на достовірність її показань.

Разом з тим, її покази, що надані під час судового розгляду, не спростовують висновків суду та не підтверджуються іншими доказами.

Вказані обставини у своїй сукупності очевидно вказують на те, що ОСОБА_8 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого і бажав їх настання, а тому суд вважає доведеним, що ОСОБА_8 за обставин встановлених судом мав умисел на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_50 і реалізував його.

Суд кваліфікує діяння обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до вимог ст.55 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Згідно з положеннями ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, за змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. При цьому суд має врахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

ОСОБА_8 вчинив особливо тяжкий злочин. На обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно заключення спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам №382 від 12.06.2014 КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» у ОСОБА_8 ознак залежності від алкоголю не виявлено, лікування не потребує. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №330 від 24.06.2014 КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_8 в момент скоєння правопорушення психічним захворюванням не страждав, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінуємого правопорушення ОСОБА_8 слід вважати осудним. В даний час ОСОБА_8 психічним захворюванням не страждає. Застосування заходів медичного характеру не потребує. В момент скоєння правопорушення ОСОБА_8 не знаходився в стані фізіологічного афекту чи іншому афективному стані. Досліджуваний ОСОБА_8 може правильно усвідомлювати факти та може керувати своїми діями в момент інкримінованого йому правопорушення і під час дачі показів та інших слідчих дій. Під час дослідження у ОСОБА_8 не виявлено ознак недоумства. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_8 , у відповідності до положень ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_8 , у відповідності до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_8 має підвищену суспільну небезпечність, оскільки відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений.

При цьому, мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його до особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Суд звертає увагу на вимоги рішення Конституційного Суду України №15 рп/2004 від 02.11.2004, де серед іншого зазначено, що «окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати в справедливому відношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків передбачених Конституцією України».

Призначаючи міру покарання ОСОБА_8 , суд враховує особу обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, не зважаючи на її доведення, що свідчить про підвищений суспільно небезпечного характеру особи обвинуваченого, відсутність усвідомлення своїх протиправних дій та небажання ставати на шлях виправлення.

При цьому, тривалий розгляд справи поставив ОСОБА_8 у невимушене положення яким він більше 10 років перебував у невизначеному стані та внаслідок чого отримував страждання та хвилювання за свою долю, що є суттєвим елементом який враховується при призначенні покарання.

Враховуючи вищевикладене, а також ступінь тяжкості, характер і спосіб вчинення злочину, об`єкт злочинного посягання та відсутність соціально-стримуючих факторів, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання в межах санкції ч.1 ст.115 КК України, ближче до мінімального розміру, у виді позбавлення волі.

Призначення такого покарання ОСОБА_8 буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Частинами 1 та 5 статті 72 КК України, в редакції Закону України від 26.11.2015 №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», передбачалося, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21.06.2017 набрав чинності Закон України від 18 травня 2017 року №2046-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким викладено нову редакцію ч.5 ст.72 КК України, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Таким чином, суд вважає, що нова редакція ч.5 ст.72 КК України погіршує становище обвинуваченого, у зв`язку з чим, не має зворотної сили, а тому час попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню обвинуваченого ОСОБА_8 , де відносно нього застосований запобіжний захід тримання під вартою, підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України, що діяла в редакції попереднього закону з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Так, згідно ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 13.05.2014, застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на 60 днів, тобто до 16 години 30 хвилин 09.07.2014. Вказано, що строк тримання під вартою ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 16 години 30 хвилин 11.05.2014.

В подальшому ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 07.07.2014 продовжено строк тримання під вартою до 16:30 год. 08.08.2014.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 16.07.2014 вказану ухвалу скасовано, застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту по 12.08.2014, звільнено з-під варти негайно після його доставки за місцем проживання.

В подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжувався ухвалами Ленінського районного суду м.Кіровограда до 06.10.2015, а також з 20.10.2015 до 20.12.2015.

28 березня 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 28.03.2023 № 3342-IX, яким було доповнено ст. 72 КК України частиною 7, згідно з якою домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Із урахуванням встановлених обставин, передбачено зарахування судом у строк покарання ОСОБА_8 строк перебування під дією цілодобового домашнього арешту в період з 13.08.2014 по 06.10.2015, а також з 20.10.2015 по 20.12.2015, з розрахунку «три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі».

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати підлягають стягненню на користь держави з ОСОБА_8 в сумі 5342,42 грн.

Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 / вісім / років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня його фактичного затримання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 ОСОБА_8 зарахувати у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 11 травня 2014 року по 12 серпня 2014 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_8 у строк призначеного покарання, строк цілодобового домашнього арешту в період з 13.08.2014 по 06.10.2015, а також з 20.10.2015 по 20.12.2015, з розрахунку «три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі».

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Речові докази:

піджак чорного кольору та СІМ-карту Білайн, вилучені в ході ОМП за адресою: АДРЕСА_2 ; коробку з-під телефону Samsung SGH-C230, зошит з номерами, вилучені з домоволодіння ОСОБА_9 , які передані до камери схову Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, - повернути ОСОБА_6 ;

волосся з навісного замку флігеля, передане на зберігання до КЗ «Кіровоградське обласне бюро судово-медичних експертиз», - знищити;

мобільний телефон Samsung SGH-C230 та сім-карту МТС № НОМЕР_5 , вилучені в ході ОМП від 07.05.2014, що належить ОСОБА_9 та переданий ОСОБА_36 , - повернути ОСОБА_6 ;

ПЕТ-пакет експертної служби №0080376, у якому знаходиться зіскоб речовини бурого кольору, вилучений із кімнати №1 по вул.Ізмаїльській, 16; ПЕТ-пакет експертної служби №0080372, у якому знаходяться вирізи 3 матраців та 1 подушки з речовиною бурого кольору, вилучені з підвалу по вул.Ізмаїльській, 16; ПЕТ-пакет експертної служби №0080371, у якому знаходиться зіскоб з речовини бурого кольору вилучені з дверей між кімнатами у флігелі по вул.Ізмаїльській, 16; ПЕТ-пакет експертної служби №0080375, у якому знаходиться зіскоб речовини бурого кольору, вилучений з підлоги кухні у флігелі по вул.Ізмаїльській, 16; ПЕТ-пакет експертної служби №0786233, у якому знаходяться пара літніх черевиків з речовиною бурого кольору, вилучені у флігелі по вул.Ізмаїльській, 16; картонну упаковку, опечатану біркою, у якій знаходиться ніж, виявлений та вилучений у приміщенні флігеля; арматурний дріт, довжиною 75 см, в діаметрі 1,5 см, у поліетиленовому пакеті, що передані на зберігання в кімнату схову речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити;

чоловічі класичні брюки сірого кольору, що упаковані у ПЕТ-пакет №1652644, що передані на зберігання в кімнату схову речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати в сумі 5342,42 /п`ять тисяч триста сорок дві гривні сорок дві копійки/ грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Подільський районний суд м.Кропивницького.

Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_53

Судді ОСОБА_54

ОСОБА_55