Провадження №1-кс/522/1007/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській областіщодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області, в якій просить зобов`язати слідчого або уповноважену особу УСБУ в Одеській області, відповідно ст. 214 КПК України внести відповідні відомості до ЄРДР за суспільно небезпечне діяння, передбачені ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 111-2, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 1 ст. 368-5, ч. 2 ст. 369-2 КК України, відносно слідчого Другого СВ (з дислокацією в місті Одесі) Територіального Управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 та протягом п`яти робочих днів з дня внесення відповідних відомостей до ЄРДР з дотриманням правил підслідності передати наявні матеріали до відповідного органу досудового розслідування, надати заявнику витяг з ЄРДР.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на наступне.

Посадові особи УСБУ в Одеській області умисно не внесли відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 111-2, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 1 ст. 368-5, ч. 2 ст. 369-2 КК України слідчим Другого СВ (з дислокацією в місті Одесі) Територіального Управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 за його заявою від 19.12.2024 року.

В порушення вимог ст.214 КПК України, до теперішнього часу відомості про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою не внесені до ЄРДР, досудове розслідування не розпочато. Вказану бездіяльність ОСОБА_3 вважає протиправною.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені в скарзі та просив задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Начальник 1 відділення СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 надав заперечення за скаргою, згідно яких зазначає, що заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2024 року направлена за належністю до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві для розгляду та прийняття рішення, про що було повідомлено ОСОБА_3 листом № 65/16/8230 від 27.12.2024 року, у зв`язку із чим, просить відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, заслухавши ОСОБА_3 та перевіривши надані матеріали, приходжу до наступного висновку.

В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до УСБУ в Одеській області із заявою від 19.12.2025 року про вчинення слідчим Другого СВ (з дислокацією в місті Одесі) Територіального Управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 111-2, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 1 ст. 368-5, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до листа т.в.о. начальника Управління СБ України, заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 19.12.2024 року направлена за належністю до ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві для розгляду та прийняття рішення, про що було повідомлено ОСОБА_3 листом № 65/16/8230 від 27.12.2024 року.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий, дізнавач зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (лист від 12.01.2017 №9-49/0/4-17), під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з п.1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Незважаючи на те, що ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, викладені обставини таких відомостей мають бути піддані оцінці.

Відповідно до п.18 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що за своїм змістом та суттю заява ОСОБА_3 від 19.12.2024 року не є повідомленням про злочини, оскільки не містить даних про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин.

Доводи, наведені заявником у заяві, є особистою оцінкою дій слідчого Другого СВ (з дислокацією в місті Одесі) Територіального Управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 і ґрунтуються лише на припущеннях щодо протиправності його дій під час розгляду заяви в порядку ст. 214 КПКУ, зводяться лише до незгоди із діями слідчого, а тому не відповідають вимогам ст. 214 КПК України.

Крім того, у постанові Верховного суду від 30.09.2021 (справа №556/450/18, провадження №51-4229км20) зазначено, що за змістом ст.214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим слідчий, дізнавач, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Формалізований підхід заявника до оскарження дій УСБУ в Одеській області без розкриття об`єктивних даних, що свідчить про ознаки злочину в конкретних подіях, не забезпечує належного обґрунтування скарги.

Розглянувши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя вбачає, що у скарзі та заяві про вчинення злочинів не достатньо відомостей що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 111-2, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 368-2, ч. 1 ст. 368-5, ч. 2 ст. 369-2 КК України, вчинених слідчим Другого СВ (з дислокацією в місті Одесі) Територіального Управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , а тому слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.1-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб УСБУ в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: