Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 333/1420/25

провадження № 51-3182ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу судді Запорізького апеляційного суду від 15 травня 2025 року,

встановив:

слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ухвалою від 16 квітня

2025 року відмовив ОСОБА_4 у задоволенні його скарги на дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягали у невизнанні його потерпілим та ненаданні йому витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) у кримінальному провадженні № 0002755.

ОСОБА_4 оскаржив цю ухвалу в апеляційному порядку.

Суддя Запорізького апеляційного суду ухвалою від 15 травня 2025 року на підставі

ч. 4 ст. 399 КПК України відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 статті 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 9-1) застосування тимчасових обмежень діяльності юридичної особи та/або тимчасових обмежень в отриманні прав та/або переваг або відмову у застосуванні таких обмежень; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КПК України, з урахуванням рішення Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді: за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення; про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру; повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Положеннями ч. 3 ст. 309 КПК України визначено, що інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Так, слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя, діючи в межах своїх повноважень, ухвалою від 16 квітня 2025 року відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії службових осіб, не знайшовши підстав стверджувати про набуття ОСОБА_4 статусу потерпілого та надання йому копії витягу з ЄРДР.

ОСОБА_4 оскаржив вказану ухвалу до суду апеляційної інстанції.

Суддя Запорізького апеляційного суду, перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, дійшов висновку про те, що нормами КПК не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді щодо бездіяльності службових осіб, пов`язаної з ненаданням заявникові витягу з ЄРДР та відмови у визнанні потерпілим, у зв`язку з цим на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з таким висновком судді Запорізького апеляційного суду, вважає його достатньо вмотивованим, а ухвалу від 15 травня

2025 року - такою, що повністю відповідає вимогам КПК України.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що обґрунтовані підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 відсутні, томуу відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу судді Запорізького апеляційного суду від

15 травня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3