ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7503/25
провадження № 1-кп/753/1608/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

проводячи підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000489 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор та захисник зазначили що кримінальне провадження підсудне Дарницькому районному суду м. Києва.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, подавши окреме клопотання з обгрунтуванням своєї позиції.

Захисник ОСОБА_5 заперечував у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу, вказавши, що його підзахисна свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала, на досудовому розслідування надала покази, стадія досудового розслідування завершилася, батько ОСОБА_3 перебуває в лікарні та потребує її допомоги, а ризики, на які посилається прокурор, відсутні. Крім того, між прокурором та обвинуваченою було укдаено угоду при визнання винуватості, яка міститься в матеріалах справи, а тому наявність вказаного документу та міра покарання яка погоджена сторонами виключає застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала позицію свого захисника та зазначила, що у вчиненому щиро розкаюється, активно допомагала слідству та сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, хоче надалі праювати, тому у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.

Проводячи підготовче судове засідання, суд виходить із того, що рішення які суд має право прийняти на цій стадії детально регламентовані ч.3 ст.314 КПК України.

Одним із таких рішень у відповідності до п.4 ч.3 ст.314 КПК України є направлення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

У відповідності до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Згідно із ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, обидва із яких яких, відповідно до обвинувального акту, вчинено поза межами Дарницького району м. Києва.

На підставі вищевикладеного, 28.05.2025 року до Київського апеляційного суду було скеровано подання про вирішення питання щодо направлення кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України, з Дарницького районного суду м. Києва до Шевченківського районного суду м. Києва. У задоволенні подання було відмовлено.

З обвинувального акту та ухвали Київського апеляційного суду від 10.06.2025 року вбачається, що більш тяжке кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 є правопорушення передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України місце вчинення якого невстановлено.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України є місце знаходження ДФТГ «Лівий Берег» - вул. І. Миколайчука, 15-А, м. Київ, що територіально відноситься до Дніпровського району міста Києва.

Обвинувальний акт затверджений старшим слідчим 1 відділу СУ ГУ СБУ України у м. Києві та Київській області та прокурором Київської міської прокуратури, тобто орган досудового розслідування територіально знаходиться у Печерському районі міста Києва.

Таким чином, враховуючи те, що місце вчинення більш тяжкого кримінального правопорушення яке інкриміновано ОСОБА_3 не встановлено, а орган досудового розслідування знаходиться у Печерському районі міста Києва, слід констатувати, що кримінальне провадження підсудне Печерському районному суду м Києва та надійшло до Дарницького районного суду м. Києва із порушенням правил територіальної підсудності.

У відповідності до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Тому враховуючи вищенаведене, обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України слід направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності та вирішення питання щодо передачі кримінального провадження з Дарницького районного суду м. Києва до Печерського районного суду м. Києва.

Дослідивши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, заслухавши доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для продовження строку запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченої, враховує обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правпорушень, за формою вини є умисними, при доведенні провині за яке обвинуваченій загрожує покарання до 8 років позбавлення волі або до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченої, сімейний стан, характеристики, відсутність офіційного працевлаштування, інформацію про попередні судимості.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 є тяжкість інкримінованих обвинуваченій злочинів, міра покарання, суспільний резонас та обвинувачення у вчиненні перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період за попередньою змовою групою осіб, а також у вчиненні підбурювання до надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення нею дій з використанням наданого їй службового становища за попередньою змовою групою осіб.

Наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Реальним на даний момент є ризик переховування від суду, оскільки розуміючи яке покарання їй загрожує у разі доведення вини, ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що унеможливить встановлення істинни у кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України.

Окрім того, реальним є ризик вчинення нового кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів.

Також судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинуваченої ОСОБА_3 під вартою.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів, тому суд вважає за необхідне визначити заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 454 200 грн.

Щодо твердження захисту про те, що до обвинуваченої не може бути застосовано запобіжний захід у виді триимання під вартою, оскільки між прокурором та обвинуваченою укладена угода про визнання винуватості та міра покарання яка зазначена у ній не передбачає реальне позбавлення волі, то до таких тверджень суд відноситься критично, оскільки питання про можливість затвердження угоди вирішує суд, і сама наявність угоди не означає, що саме таке покарання яке передбачено нею буде призначено обвинуваченій, так як у затвердженні угоди може бути відмовлено.

Щодо необхідності негайного розв"язання угоди яка укладена сторонами, то на переконання суду, така угода може бути розглянута лише уповноваженим судом на розгляд відповідного кримінального провадження, тобто враховуючи підсудність кримінального провадження, в іншому разі будь-яке рішення яке буде прийнято судом може бути скасоване.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-206,291,314,315 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності та вирішення питання щодо передачі кримінального провадження з Дарницького районного суду м. Києва до Печерського районного суду м. Києва.

Продовжити застосований відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.08.2025 року включно.

Визначити заставу достатню для виконання обвинуваченою ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 454 200 гривень.

У разі внесення застави звільнити ОСОБА_3 з-під варти та зобов`язати її з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду.

Роз`яснити ОСОБА_3 та заставодавцям, що у разі невиконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Ухвала, в частині продовження запобіжного заходу, може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Суддя: