єдиний унікальний номер справи 531/1015/25
номер провадження 1-кп/531/145/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лип`янка Карлівського р-ну Полтавської області, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою-технічною освітою, не працюючий, не одружений, не депутат, військовозобов`язаний, такого, що не має на утриманні малолітніх та неповнолітній дітей, раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022 та Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 17.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 740/2024 від 28.10.2024 р., №26/2025 від 14.01.2025 р., а також про введення в дію плану оборони України та Зведеного плану територіальної оборони України на підставі Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 лютого 2022 року «Про введення в дію плану оборони України та на виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.01.2025 №981/8/333 відповідно до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.02.2025 №1740/1276, пройшов огляд на ступінь придатності до військової служби військово-лікарською комісією КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича».

Рішенням вказаної ВЛК від 14.08.2024 визнаний придатним до проходження військової служби, про що відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008 (в редакції від 16.04.2021), видано відповідну картку обстеження та медичного огляду від 14.08.2024 року. У подальшому, у ході здійснення оповіщення групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , 06.03.2025 о 16:22 год. у приміщенні вище вказаного центру, що за адресою: АДРЕСА_2 військовозобов`язаний ОСОБА_4 , отримав повістку (бойову) про відправку, до складу команди № НОМЕР_1 , де наказано прибути 06.03.2025 року, о 17.00 годині до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки на військову службу в Збройні Сили України по мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, однак останній на визначений час не прибув.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру комплектування та соціальної підтримки про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1,39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3 543-ХІІ, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, являючись придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності у несенні служби, ухилився від призову за мобілізацією, не прибувши у зазначений день та час, а саме 06.03.2025 до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки у військову частину № НОМЕР_1 з метою проходження військової служби за мобілізацією.

За свої умисні дії, що виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав повністю, та повністю підтвердив час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному не розкаюється.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. Крім того, до набрання вироком законної сили просив обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Просив вирішити долю речових доказів.

ОСОБА_4 при призначенні покарання поклався на розсуд суду.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене обвинуваченому знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації кваліфіковано вірно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, - визнання вини.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, відсутні.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судимий.

Згідно до висновків досудової доповіді у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній.

Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність не погашених судимостей, небажання бути мобілізованим без поважних причин, врахувавши висновок органу пробації, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі з обранням до набранням вироком законної сили запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Підстав застосування відносно ОСОБА_4 , ст. 69 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили, обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронного засобу контролю.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати житло, розташоване в АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 06.00 год.

Речові докази:

1. Картка обстеження та медичного огляду із КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича» від 14.08.2024, на 1 арк.;

2. Довідку №1101 від 10.09.2024 військово-лікарської комісії, на 1 арк.;

3. Корінець повістку про виклик видану 06.03.2025, на 1 арк.;

4. Рапорт старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_4 старшого лейтенанта ОСОБА_5 від 06.03.2025 про неприбуття військовозобов`язаного ОСОБА_4 , на 1 арк., які зберігаються при матеріалах кримінального провадження внесених до ЄРДР за №0000126 від 13.03.2025 - повернути власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1