Справа № 742/3579/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/542/25
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одружений, освіта середня, не працює, засуджений 28.04.2021 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ст.75 КК України, звільнений від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

задоволено подання фахівця Прилуцького районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_8 про приведення судового рішення у відповідність з чинним законодавством та звільнено ОСОБА_9 від призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.04.2021 покарання за епізоди, вчинені ним 31.01.2020, 20.02.2020, 24.04.2020 о 10 год 30 хв та 03.05.2020 об 11 год 08 хв у кримінальному провадженні №0000521 від 06.05.2020, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Місцевий суд вказав, що вироком Прилуцького міськрайонного суду від 28.04.2021 ОСОБА_9 було засуджено за вчинення ним ряду шахрайств, але суми шахрайств, здійснених ним 31.01.2020, 20.02.2020, 24.04.2020 о 10:30 год та 03.05.2020 об 11:08 год, не перевищували двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на січень-травень 2020 року становило 2102 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Прилуцького РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області. На підставі ч.2 ст.74 КК України, засудженого ОСОБА_9 звільнити від покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду від 28.04.2021 за епізоди шахрайств, вчинені ним 31.01.2020, 20.02.2020, 24.04.2020 о 10:30 год та 03.05.2020 об 11:08 год, у кримінальному провадженні №0000521 від 06.05.2020, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений. Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, із звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Погодився з висновком суду про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений. Разом з тим, прокурор вказав, що місцевим судом не визначено подальше виконання вироку щодо ОСОБА_9 , оскільки зазначеним вироком останній також був засуджений за вчинення епізодів шахрайства на суми, які перевищують два неоподатковувані мінімуми доходів громадян за 2020 рік та відповідно дія Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року у цій частині на нього не поширюється.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 року ОСОБА_9 засуджений за ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями частини першої статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку Прилуцького міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року слідує, що ОСОБА_9 заволодів шляхом обману грошовими коштами потерпілих за злочинними епізодами, вчиненими ним: 31.01.2020 щодо потерпілого ОСОБА_10 на суму 500 грн; 20.02.2020 щодо потерпілого ОСОБА_11 на суму 1500 грн; 24.04.2020 о 10 год 30 хв щодо потерпілої ОСОБА_12 на суму 1807 грн та 03.05.2020 об 11 год 08 хв щодо потерпілого ОСОБА_13 на суму 1500 грн, тобто на суму, що не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на 2020 рік, а саме - 2102 грн.

Згідно з положеннями ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відтак, місцевий суду дійшов правильного висновку, що оскільки сума грошових коштів, якими заволодів ОСОБА_9 шляхом шахрайства за злочинними епізодами, вчиненими ним: 31.01.2020, 20.02.2020, 24.04.2020 о 10:30 год та 03.05.2020 об 11:08 год, на час вчинення діянь не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, до цих діянь мають застосовуватися вимоги ст.5 КК України.

Разом з тим, вищевказаним вироком Прилуцького міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року ОСОБА_9 також засуджено за заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілих за злочинними епізодами, вчиненими ним: 08.02.2020 щодо потерпілого ОСОБА_14 на суму 10000 грн; 24.04.2020 щодо потерпілого ОСОБА_15 2800 грн; 03.05.2020 щодо потерпілого ОСОБА_16 2700 грн, що у даному випадку перевищувала 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 2020 рік, тобто 2102 грн.

Проте, задовольняючи подання органу з питань пробації, місцевим судом не визначено за яке кримінальне правопорушення і до якої міри покарання вважати засудженим ОСОБА_9 за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 року.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - скасуванню, з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_9 - скасувати.

Подання фахівця Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_8 про приведення судового рішення у відповідність з чинним законодавством - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, ОСОБА_9 звільнити від призначеного покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.04.2021 за епізодами заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілих, вчиненими ним: 31.01.2020 щодо потерпілого ОСОБА_10 на суму 500 грн; 20.02.2020 щодо потерпілого ОСОБА_11 на суму 1500 грн; 24.04.2020 о 10 год 30 хв щодо потерпілої ОСОБА_12 на суму 1807 грн та 03.05.2020 об 11 год 08 хв щодо потерпілого ОСОБА_13 на суму 1500 грн, у кримінальному провадженні №0000521 від 06.05.2020, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_9 таким, що засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2021 року до покарання за:

- ч.1 ст.190 КК України - у виді громадських робіт на строк 240 годин;

- ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_9 таким, що засуджений до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1ст.76 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4