Справа№751/1888/25
Провадження №1-кп/751/179/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001415 від 20.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4

В с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи умисно, 19.12.2024 в денний час, перебуваючи на ділянці місцевості, що в районі «Шерстянка» у м. Чернігові, придбав шляхом привласнення знайденого два полімерні пакетики з особливо небезпечною психотропною речовиною PVP у великих розмірах, які у подальшому, зберігаючи при собі без мети збуту, 19.12.2024 переніс на ділянку місцевості, що неподалік будинку № 31 на вулиці Дніпровська в м. Чернігові.

19.12.2024 у період часу з 23 год. 35 хв. до 23 год. 50 хв. працівниками поліції під час огляду місця події неподалік будинку № 31, що на вулиці Дніпровська в м. Чернігові, у ОСОБА_4 , який перебував у стані, викликаному вживання наркотичних засобів, виявлено та у подальшому вилучено два полімерні пакетики з речовинами, які згідно висновку експерта № СЕ-19/125-24/16765-НЗПРАП від 02.01.2025 містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону), загальною масою 11,0956 г, що є великими розмірами, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі без мети подальшого збуту.

ОСОБА_4 з корисливих мотивів, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, використовуючи всесвітню мережу Інтернет, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, слідство відносно якої проводиться в окремому кримінальному провадженні, придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, яку у вигляді «закладки» забрав 09.01.2025 близько 20 год. 40 хв. на ділянці місцевості з координатами 51.497340 31.304575, що неподалік буд. 92 на вул. Коцюбинського в м. Чернігові, та переніс до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де розфасував у полімерні пакетики, які огорнув ізолюючою стрічкою синього кольору, та в подальшому 11.01.2025 у вигляді «закладок», зберігаючи при собі з метою подальшого збуту, переніс на ділянку місцевості, розташовану між будинками № 10 та № 12 на вул. Леоніда Пашина в місті Чернігові.

У подальшому, 11.01.2025 працівниками поліції у період часу з 12 год. 58 хв. до 14 год. 21 хв. на ділянці місцевості, розташованої між будинками № 10 та № 12 на вулиці Леоніда Пашина в м. Чернігові, затримано ОСОБА_4 , у якого під час особистого обшуку виявлено 20 пакунків з речовинами, аналогічно обгорнуті ізолюючою стрічкою синього кольору, які згідно висновків експертів № СЕ-19/125-25/411-НЗПРАП від 11.01.2025, № СЕ-19/125-25/789-НЗПРАП від 22.01.2025, № СЕ-19/125-25/790-НЗПРАП від 23.01.2025 містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону), загальною масою 11,543 г, що є великим розміром, які ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, у ході допиту в судовому засіданні повністю підтвердив викладені в обвинувальному акті та інкриміновані йому фактичні обставини щодо обох епізодів вчинення кримінальних правопорушень. Показав, що вилучену в нього 19.12.2024 психотропну речовину він отримав у своє розпорядження шляхом привласнення знайденого та планував використати для власного вживання. Щодо психотропної речовини PVP у кількості 11.543 г, яку в нього було вилучено 11.01.2025, зазначив, що дану психотропну речовину він отримав шляхом «закладки» від невідомої йому особи, із якою він контактував у Телеграм-каналі зі збуту наркотичних засобів. Мав на меті здійснити подальший збут даної психотропної речовини шляхом розміщення «закладок» за координатами, які мав отримати за допомогою даного месенджера Телеграм та отримати кошти за розміщення таких закладок шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок або криптогаманець. Особисто із особами, що організували збут даної психотропної речовини не знайомий та поза мережею «Телеграм» із ними не комунікував.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, з урахуванням думки учасників судового провадження, переконавшись у добровільності визнання інкримінованих обставин, вірному розумінні ним суті обвинувачення та юридичних наслідків відмови від оспорювання інкримінованих у кримінальному провадженні обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались.

У судовому засіданні було встановлено, що зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин у великих розмірах без метою збуту та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, а його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

Призначаючи покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. При цьому, на переконання суду, поведінка обвинуваченого в судовому процесі та його посткримінальна поведінка на стадії досудового розслідування дозволяє з сутнісної точки зору розцінювати його каяття саме як щире. Зокрема обвинувачений в судовому засіданні засудив свою поведінку, взяв на себе зобов`язання більше не вживати наркотичних засобів та не вчиняти дій, спрямованих на їх розповсюдження, висловив готовність понести покарання, озвучив наявність планів на майбутнє після відбуття покарання, які не пов`язані зі злочинною діяльністю. Зазначена пом`якшуюча обставина сформульована також в обвинувальному акті та узгоджується із позицією сторони обвинувачення.

Щодо активного сприяння розкриттю злочину, то воно, як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів по справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, наданні допомоги в їх затриманні, видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Такі висновки наведено в постанові Верховного Суду від 12 вересня 2019 року.

Під час судового розгляду було встановлено, що обвинувачений сприяв розкриттю кримінального правопорушення, зокрема надавав показання органу досудового розслідування щодо відомих йому обставин кримінальних правопорушень, 19.12.2024 добровільно передав стороні працівникам правоохоронного органу психотропні речовини. У ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений надав детальні показання щодо обставин кримінальних правопорушень, зокрема вказав спосіб придбання психотропних речовин із вказівкою на найменування відповідного Телеграм-каналу, суму грошових коштів, яку мав отримати за розміщення відповідних «закладок», механізм розрахунків за їх розміщення, інші обставини, за яких відбулося вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, так які потенційно можуть бути використані органом досудового розслідування для подальшого розкриття кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин.

Відсутність факту викриття обвинуваченим інших осіб, які здійснюють кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, не є єдиною можливою формою активного сприяння обвинуваченого у розкритті кримінального правопорушення в аспекті того, що в ході судового розгляду не було встановлено відомостей про те, що обвинувачений підтримував особистий контакт із такими особами та володіє відомостями, що дозволяють ідентифікувати цих осіб.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Аналізуючи відомості про особу обвинуваченого, суд виходить із наступного.

Під особою обвинуваченого розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, не одружений, є батьком двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має професійно-технічну освіту, не працює офіційно, зі слів обвинуваченого займається ремонтом меблів без офіційного працевлаштування та ремонтом побутової електроніки на замовлення на дому, що певною мірою узгоджується із фактом вилучення в ході обшуку близько шести одиниць мобільних телефонів у частково демонтованому стані та без сім-карток. За медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, однак після затримання доставлявся до кабінету медичних оглядів у диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ, встановлено діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання невстановленої речовини, гостра інтоксикація неускладнена. Відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності до суду не надано, у зв`язку із чим ОСОБА_4 слід вважати таким, що до адміністративної відповідальності не притягувався. Характеристики обвинуваченого за місцем проживання суду не надано, у зв`язку із чим та з огляду на принцип презумпції невинуватості суд вважає, що відомостей про негативну характеристику чи наявність скарг щодо обвинуваченого за місцем проживання здобуто не було. Крім того, судом враховується вік, матеріальне становище та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність відомостей про притягнення його до адміністративної відповідальності.

За сукупністю досліджених обставин, які характеризують особу обвинуваченого, суд доходить висновку про те, що в цілому обвинувачений заслуговує на характеристику, у межах якої, з одного боку, в суду відсутні дані, які би дозволяли зробити на час розгляду кримінального провадження висновок про стійку схильність обвинуваченого до систематичної та цілеспрямованої кримінальної діяльності, а з іншого боку вбачається, що обвинувачений на даний час не доклав достатніх зусиль для подолання наркотичної залежності та для самоорганізації своєї особистості та свого життя у межах законних правил співіснування.

Згідно із частиною 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень передбачає, серед іншого, ресоціалізацію засудженого, тобто свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Невиправдано м`яке покарання може бути недостатнім стимулом для засудженого щодо організації дієвих змін в його житті в бік виправлення, однак і надмірно суворе покарання може призвести до зворотного відносно виправлення засудженого результату зневіри засудженого у справедливості та дієвості правових і моральних норм суспільного співжиття. Крім того, неспівмірно тривале позбавлення волі може призвести до недосягнення завдання подальшої ресоціалізації засудженого.

На думку суду, у межах даного кримінального провадження наявні правові підстави вважати, що досягнення мети покарання, у тому числі виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, є можливим шляхом застосування положень частини 1 статті 69 Кримінального кодексу України в аспекті призначення покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, із урахуванням такого.

Суд бере до уваги те, ОСОБА_4 дав зізнавальні свідчення та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Обвинувачений має скрутне матеріальне становище, є батьком двох неповнолітніх дітей, а установлені під час судового розгляду кримінального провадження відомості про особу обвинуваченого дають підстави для висновку про можливість його виправлення та подальшої ресоціалізації в разі призначення більш м`якого покарання аніж те, що в передбачено санкцією відповідної статті кримінального закону, з урахуванням відсутності суттєвої шкоди та тяжких наслідків від злочину, оскільки психотропні речовини були вилучені працівниками поліції та обвинувачений їх не встиг збути, що у сукупності із обставинами, що пом`якшують покарання, істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, суд вважає за можливе призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 307 КК України, тобто застосувати положення ст. 69 КК України, з призначенням додаткового покарання у виді конфіскації майна, окрім житла.

Згідно положень частини 1 статті 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

В аспекті обставин вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень та їх тяжкості, зокрема з урахуванням того, що психотропні речовини були вилучені працівниками правоохоронного органу до їх збуту обвинуваченим та обвинувачений не отримав доходів від їх збуту, суд доходить висновку про необхідність застосування додаткового покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді конфіскації частини майна обвинуваченого, а саме всього майна обвинуваченого за виключенням житла. На переконання суду таке додаткове покарання перебуватиме у пропорційному співвідношенні між метою покарання та правом особи на житло (стаття 47 Конституції України), а також з правом особи мирно володіти своїм майном в контексті статті 1 Першого протоколу до ЄКПЛ.

Щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті кримінального закону.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому необхідно керуватись ч. 1 ст. 70 КК України, визначаючи його шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому підстав для застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України саме таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, і призначення саме такого покарання відповідатиме принципу індивідуалізації покарання відносно обставин скоєних кримінальних правопорушень та відомостей про особу обвинуваченого.

Згідно з протоколом про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочин, ОСОБА_4 був затриманий 11 січня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 13.01.2025 застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн, та з покладенням на нього обов`язків у разі внесення застави.

Надалі ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 05.03.2025 продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 03 травня 2025 року включно, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», а також залишена без змін визначена застава.

При вирішенні питання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує положення п. «а» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи, п. 31, п. 32, п. 46, п. 62 рішення ЄСПЛ у справі «Руслан Яковенко проти України» від 04.06.2015 і відзначає, що при ухваленні вироку, який передбачає покарання у виді позбавлення волі, і до набрання законної сили вироком ризик переховуватися від органів досудового розслідування або суду має тенденцію до підвищення. За таких обставин суд вважає за необхідне міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін, та не вбачає за можливе задовольнити висловлене в судовому засіданні усне клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З огляду на наведене, оскільки у застосуванні арешту майна відпала потреба, суд вважає за можливе скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.01.2025.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню в сумі 7 163,10 грн, пов`язані з проведенням судових експертиз матеріалів, речовин та виробів, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосування ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання, а саме: з 11 січня 2025 року.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7 163 (сім тисяч сто шістдесят три) грн 10 коп. процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 16.01.2025 на: три банківські картки банку «Сенс Банк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , видані на ОСОБА_4 ; мобільний телефон марки «Redmi4x» ІМЕІ1: НОМЕР_4 ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картою № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «LeX522» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з сім-картою № НОМЕР_9 , які належать ОСОБА_4 , із забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись.

Речові докази:

- два зіп-пакети з кристалоподібною речовиною світло-жовтого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, загальною масою 11,0956 г, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області знищити;

- полімерний пакетик з кристалоподібною речовиною, обмотаний в ізолюючу стрічку, 9 полімерних пакетиків з кристалоподібними речовинами, обмотані в ізолюючу стрічку, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області знищити;

- три банківські картки банку «Сенс Банк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , видані на ОСОБА_4 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області повернути власнику;

- паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, ідентифікаційний код ОСОБА_4 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області повернути власнику;

- мобільний телефон марки «Redmi4x» ІМЕІ1: НОМЕР_4 ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картою № НОМЕР_6 ; мобільний телефон «LeX522» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з сім-картою № НОМЕР_9 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області конфіскувати в дохід держави;

- 10 пакунків з ізолюючою стрічкою, з пакетиками з кристалоподібною речовиною в кожному, 7 зіп-пакетиків пустих, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області знищити;

- банківську картку банку «GlobusBank» № НОМЕР_10 та банківську картку банку «IdeaBank» № НОМЕР_11 , які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області повернути власнику;

- пристрій для куріння з нашаруванням невідомої речовини, який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області знищити;

- сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області повернути власнику;

- мобільні телефони марки «Honor» чорного кольору, марки «Samsung» чорного кольору в кількості 2 шт., марки «Meizu» чорного кольору, марки «Lenovo» білого кольору, марки «Tehcno» чорного кольору, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Суддя ОСОБА_1