ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне кримінальне провадження за №0001302 від 10.09.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Сімферополь, АР Крим, громадянина України, тимчасово не працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського міського суду від 22.10.2021 ОСОБА_3 визначено кошти на утримання свого малолітньої сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.07.2021 і до досягнення дитиною повноліття.

У подальшому ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_6 , ігноруючи рішення суду, грубо порушуючи обов`язки, які покладаються на батьків згідно зі ст. 51 Конституції України та сімейним законодавством, а саме утримання своєї дитини до її повноліття, не визнаний в установленому законом порядку інвалідом, будучи працездатним, не маючи жодних обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, маючи офіційний та неофіційний дохід, матеріальну чи будь-яку іншу допомогу дитині не надавав, обмежуючи її в праві на повноцінне життя та всебічний фізичний, психічний і соціальний розвиток.

Таким чином ОСОБА_3 , у період з 30.07.2021 по 01.09.2023, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Рівненського міського суду від 22.10.2021 коштів на утримання свого малолітньої сина ОСОБА_6 , у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 111 985,69 грн., що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 повністю визнав вину по обставинам зазначених у даному вироці. Суду показав, вину визнає в повному обсязі. Сума аліментів йому відома. Не сплачував аліменти взагалі, оскільки з іншою дружиною в нього народилася друга дитина. У вчиненому щиро розкаюється та просить врахувати його каяття при обранні покарання.

Законний представник малолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Однак подала до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та призначити покарання на розсуд суду.

Фактичні обставини справи, встановлені даним вироком, а саме, місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини і мотиви злочину, ніким із учасників судового розгляду, в тому числі, і самим обвинуваченим не оспорюються. За таких обставин, в силу ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку у нього відсутнє право подальшого оспорювання цих фактичних обставин справи в апеляційному порядку. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та наслідки їх не оспорювання. Сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України:злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 , на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. До кримінальної відповідальності не притягувався. До адміністративної відповідальності притягувався не одноразово. За місцем проживання характеризується посередньо.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує наступні обставини.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю проступку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує вимоги пунктів 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», положення статті 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, який відповідно до статті 12 КК України відносяться до кримінальних проступків; обставини його вчинення; обставини, які пом`якшують покарання, яким є щире каяття та активне сприяння розкриттю проступку; ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у повному визнанні вини; обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, у виді громадських робіт, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За приписами ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8