Провадження № 1-кс/947/6987/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000550 від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , в якому просить частково скасувати арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000550 від 26.08.2023, а саме в частині майна ОСОБА_4 , який було накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.08.2024 року (справа № 947/24041/24). Скасувати арешт з речей ОСОБА_4 , а саме: грошових коштів на загальну суму 2300 гривень, 700 доларів США, 1 картку Райфайзенбанк, які вилучено до спец. пакету №PSP2243557. Які зобов`язати повернути власнику.

В обґрунтування вимог клопотання вказує на те, що в рамках кримінального провадження № 0000550 від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.08.2024 року було накладено арешт, із забороною його відчуження та користування в тому числі на майно ОСОБА_4 , а саме на мобільний телефон Iphone 11 із паролем - 2125із сім НОМЕР_1 , ІМЕІ1 НОМЕР_2 , ІМЕІ2 НОМЕР_3 , мобільний телефон Iphone 11 Pro із паролем - НОМЕР_4 із сім НОМЕР_5 , ІМЕІ1 НОМЕР_6 , ІМЕІ2 НОМЕР_7 , грошові кошти на загальну суму 2300 гривень, 700 доларів США, 1 картку Райфайзенбанк.

Заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.04.2025 було частково задоволено клопотання представника ОСОБА_4 та знято арешт з майна останнього, а саме мобільного телефону Iphone 11, мобільного телефону Iphone 11 Pro. Арештованими залишилися грошові кошти.

Просить звернути увагу, що ОСОБА_4 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_8 , є учасником бойових дій та сумлінно виконує бойові завдання. Просить також врахувати, що ОСОБА_4 перебуває у шлюбі та має двох малолітніх дітей.

Заявник стверджує, що арештовані у якості речових доказів кошти є виключно особистою власністю ОСОБА_4 , їх призначення ніяким чином не пов`язане з протиправними намірами, а направлене лише на вирішення питань належного забезпечення рівня життя, в першу чергу осіб які перебувають на його утриманні.

У судове засідання заявник адвокат ОСОБА_3 не з`явилась, надала до канцелярії суду заяву про розгляд клопотання без її участі за наявними в клопотанні матеріалами.

Також до канцелярії суду надійшла заява від прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , в якій просить розглянути клопотання без його участі, проти скасування арешту з грошових коштів вилучених у ОСОБА_4 заперечує мотивуючи тим, що вони вилучені в рамках кримінального провадження , планувались особою, у якої їх було вилучено, витратити на забезпечення вчинення кримінального правопорушення іншими особами, у зв`язку з чим прокурор вважає за необхідне залишити їх арештованими.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000550від 26.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332КК України, за фактом незаконного переправлення осіб призивного віку за грошову винагороду через державний кордон України до Республіки Молдова (ПМР).

В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Київського районного м. Одеси від 13.08.2024 було накладено арешт в тому числі на виявлені та вилучені у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти на загальну суму 2300 гривень, 700 доларів США, 1 картку Райфайзенбанк, які вилучено до спец. пакету №PSP2243557;

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно, що було вилучено, визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідали критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої дії арешту в частині вилучених грошових коштів та банківської картки, слідчий суддя при вирішені даного питання приймає до уваги процесуальну позицію прокурора, який у своїй заяві зазначає про те, що на теперішній час потреба в арешті не відпала, вони мають відношення до обставин пов`язаних з вчиненням кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним переправленням громадян через державний кордон, досудове розслідування триває, встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення, в тому числі щодо призначення вказаних коштів для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон, а тому, на думку слідчого судді, на даний час існує потреба в продовженні дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилучених грошових коштів та банківської картки .

З урахуванням викладеного у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , відмовити .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1