279/3582/24
1-кп/279/256/25
У Х В А Л А

24 квітня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені по кримінальному провадженню №0000003 від 02.01.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Перегінське Рожнятівського району Івано-Франківської області, громадянина України, несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст.190 ч.1, 190 ч.2КК України, який обвинувачується у тому, що 19 вересня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 та маючи умисел на вчинення шахрайських дій, а саме: надання послуг з перевезення та не маючи на меті надавати вказані послуги умисно, шляхом обману заволодів чужим майном (коштами). Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном потерпілої шляхом обману, з корисливих мотивів ОСОБА_4 за допомогою мобільного телефону «Redmi Note 7» серійний номер ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 мобільних операторів ТОВ «Лайфселл» та ПрАТ «Київстар» в соціальній мережі «Facebook» створив профіль на ім`я « ОСОБА_5 », який в подальшому був змінений на « ОСОБА_6 », розмістив оголошення щодо послуги про перевезення посилки з України в Англію, а саме в м.Лондон. 20.09.2023 потерпіла ОСОБА_7 віднайшла оголошення в соціальній мережі Facebook та написала ОСОБА_4 про намір скористатися послугою перевезення. Вводячи в оману ОСОБА_7 , ОСОБА_4 підтвердив можливість надання послуги перевезення та повідомив що необхідно проплатити вартість квитка в розмірі 900 гривень та в «Messenger» надіслав реквізити, а саме - банківську картку AT «Укргазбанк» № НОМЕР_5 . Будучи введеною в оману ОСОБА_4 - ОСОБА_7 20.09.2023 року о 21:50 перерахувала зі своєї банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 на банківську картку № НОМЕР_5 , яку вказав ОСОБА_4 кошти в сумі 900 гривень. Отримавши від ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 900 грн. ОСОБА_4 будь-яких обов`язків по перевезенню не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму на суму 900 (дев`ятсот) гривень.

Повторно, ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 та маючи умисел на вчинення шахрайських дій, а саме: надання послуг з продажу квитків (проїздних документів) та не маючи на меті надавати вказану послугу умисно, шляхом обману заволодів чужим майном (коштами потерпілої). Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном потерпілої шляхом обману, з корисливих мотивів ОСОБА_4 за допомогою мобільного телефону «Redmi Note 7» серійний номер ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 мобільних операторів ТОВ «Лайфселл» розмістив в соціальній мережі «Facebook» створив профіль на ім`я « ОСОБА_9 », на якому розмістив оголошення щодо продажу білету з м. Бургас, Болгарії до м. Києва Україна на 23.01.2024 року вартістю 2500 гривень. 18.01.2024 потерпіла ОСОБА_10 , віднайшла оголошення в соціальній мережі «Facebook» та написала ОСОБА_4 про намір придбати вказаний квиток. Вводячи в оману ОСОБА_10 ОСОБА_4 підтвердив наявність у нього квитка та повідомив що необхідно поплатити вартість квитка в розмірі 2500 гривень. На що потерпіла ОСОБА_10 погодилась. ОСОБА_4 в «Messenger» надіслав реквізити, а саме - банківську картку AT «ПУМБ» № НОМЕР_7 . Будучи введеною в оману ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_10 19.01.2024 0 13:30 перерахувала зі своєї банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 грошові кошти на надану ОСОБА_4 банківську картку № НОМЕР_7 в сумі 2500 гривень. Отримавши від ОСОБА_10 грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків по продажу квитка ОСОБА_10 не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму на суму 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Повторно, ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 та маючи умисел на вчинення шахрайських дій, а саме: надання послуг з продажу квитків (проїздних документів) та не маючи на меті надавати вказану послугу умисно, шляхом обману заволодів чужим майном (коштами потерпілої). Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном потерпілої шляхом обману, з корисливих мотивів 01.02.2024 ОСОБА_4 за допомогою мобільного телефону «Redmi Note 7» серійний номер ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 мобільних операторів ТОВ «лайфселл» розмістив в соціальній мережі «Facebook» на профілі « ОСОБА_5 » оголошення щодо продажу квитка (проїздного документа) з м. Яси, Руспубліка Румунія до м. Чернівці Україна на 03.03.2024 року вартістю 2500 гривень. 01.02.2024 потерпіла ОСОБА_11 , віднайшла оголошення в соціальній мережі «Facebook» та написала ОСОБА_4 про намір придбати вказаний квиток. Вводячи в оману ОСОБА_11 , ОСОБА_4 підтвердив наявність у нього квитка та повідомив що необхідно поплатити вартість квитка в розмірі 2500 гривень. На що потерпіла ОСОБА_11 погодилась, тоді ОСОБА_4 в «Telegram» надіслав реквізити, а саме - банківську картку AT «ПУМБ» № НОМЕР_7 . Будучи введеною в оману ОСОБА_4 - ОСОБА_11 02.02.2024 о 17:07 перерахувала зі своєї банківської картки AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_9 грошові кошти на надану ОСОБА_4 банківську картку № НОМЕР_7 в сумі 1200 гривень. Отримавши від ОСОБА_11 грошові кошти, ОСОБА_4 будь-яких обов`язків по продажу квитка ОСОБА_11 не виконав та розпорядився отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму на суму 2500 гривень.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України.

16.01.2025 року обвинуваченим заявлено клопотання про закриття даного кримінального провадження у частині зазначеного обвинувачення на підставі ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України в зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Таким законом є Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, (чинний з 09.08.2024 р.), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП, у зв`язку з чим з часу набрання законом чинності дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, відповідальність за ст.190 КК України може наставати лише в разі викрадення майна, вартість якого перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01.01.2023 року становило 2684,00 гривень, станом на 01.01.2024 року становило 3028,00 грн..

Обвинувачений клопотання підтримав, підтвердив згоду на закриття провадження, свою обізнаність у тому, що він має право заперечувати проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою, наслідком чого є продовження судового розгляду в загальному порядку, що вказана підстава звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою і не звільняє від обов`язку відшкодування заподіяної злочином шкоди, що за діяння, яке вміняється йому у вину в даному кримінальному провадженні, протягом 3-х місяців з дня закриття провадження його може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна на підставі ст.51 КУпАП, в редакції, що діяла на час вчинення діяння, факт вчинення правопорушення та вину у його вчиненні визнав.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив.

Розглянувши та оцінивши доводи клопотання, суд виходить з наступного:

Відповідно до положень ст.284 ч.1 п.4-1 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Згідно положень статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Статтею 5 КК України визначено, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 3 КК України передбачено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Згідно частини 6 вказаної норми зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що не зважаючи на те, що Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ були внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, фактично вказаним законом були внесені зміни і до кримінального закону, яким визначається караність такого діяння, як викрадення чужого майна, оскільки визначивши розмір дрібного викрадення чужого майна, вказаний Закон вніс зміни до визначення розміру такого кримінально караного діяння як шахрайство, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.190 КК України.

Наслідком прийняття вищевказаного Закону стало те, що викрадення чужого майна шляхом шахрайства, вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, перестало бути кримінально караним діянням.

Отже, з набранням чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ скасована кримінальна відповідальність за вчинене особою таке діяння, як викрадення чужого майна шляхом шахрайства, вартість якого станом на час вчинення діянь у 2023 році не перевищує розміру 2684,00 гривень, у 2024 році не перевищує розміру 3028,00 грн..

Згідно правил дії кримінального закону в часі такий закон має зворотну дію, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024 року включно.

Порядок вирішення питання про закриття провадження у зв`язку з його декриміналізацією визначено ст.284 КПК України.

Відповідно частини 7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 частини 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Статтею 479-2 ч.1, 3 КПК України, до якої відсилає ст.284 КПК України, визначено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу.

Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок

Враховуючи, що ОСОБА_4 клопотав про закриття провадження, його згода є добровільною та невимушеною, наслідки закриття провадження йому роз`яснені, ним усвідомлені, клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, враховуючи, що на даний час діяння, які перестали бути кримінально караними, є адміністративним правопорушенням, копія прийнятого судом рішення направляється до територіального підрозділу поліції для вирішення питання про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП в редакції закону, який діяв на час вчинення правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.284, 479-2 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0000003 від 02.01.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України в частині обвинувачення у заволодінні 20.09.2023 року майном ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 майном ОСОБА_10 , 02.02.2024 року майном ОСОБА_11 закрити в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчинених діянь.

Копію ухвали направити до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя