ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Києві на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001444 від 30.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ), такого, що має середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

законний представник потерпілого ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

22.08.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважала за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_7 , перешкод для цього не вбачала, зазначила про його відповідність вимогам КПК України. Також просила продовжити запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Обґрунтовуючи свою позицію, зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати, а застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Представник потерпілого ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_5 , кожен окремо, також вважали, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду. Крім того, просили прийняти до розгляду цивільний позов у кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України і його можливо призначити до судового розгляду. Щодо заявленого прокурором клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , то захисник заперечив проти його задоволення, вважав, що обвинувачення є необгрунтованим та, як наслідок, відсутні підстави для застосування виняткового запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, просив призначити такий розгляд, клопотання про колегіальний розгляд справи не заявляв. Щодо клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то обвинувачений при вирішенні цього питання підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Згідно ст. 32 КПК України кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 підсудне Оболонському районному суду міста Києва.

Підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 5-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу, немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до вимог статей 27 та 31 цього Кодексу, враховуючи відсутність клопотання обвинуваченого про здійснення кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, судовий розгляд кримінального провадження слід здійснювати одноособово у відкритому судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 187 КК України слід призначити до судового розгляду, цивільний позов ОСОБА_5 (цивільний позивач) до обвинуваченого ОСОБА_7 (цивільний відповідач), прийняти до розгляду у кримінальному провадженні

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення альтернативного запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Конституційний Суд України у рішенні від 23.11.2017 №1-р/2017 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення ч. 3 ст. 315 КПК України констатує, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване ч. 1 ст. 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

У положеннях частин 1 та 2 ст. 42 КПК України розмежовано поняття «підозрюваний», «обвинувачений (підсудний)» у кримінальному провадженні.

Водночас ч. 1 ст. 177 цього Кодексу передбачено можливість застосування запобіжних заходів як до підозрюваного, так і до обвинуваченого, а частиною другою цієї статті визначено підстави застосування таких заходів слідчим суддею, судом. Наслідками направлення в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України, та надходження до суду обвинувального акта є набуття особою, щодо якої складено такий обвинувальний акт, нового процесуального статусу - обвинуваченого (підсудного), а також початок нової процесуальної стадії кримінального провадження - стадії судового провадження у суді першої інстанції.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. Відтак продовження судом під час судового провадження запобіжного заходу щодо обвинуваченого можливе у разі його попереднього обрання на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 17.07.2025 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на строк досудового рослідування, тобто до 31.08.2025, з визначенням підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Суд, відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, законного представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, з огляду на що, враховуючи, що судовий розгляд ще не розпочато, вважає достатніми підстави для обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує доводи сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про обрання іншого запобіжного заходу ніж той, про який просить прокурор, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у розумні строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Крім того, вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод немає.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого під вартою.

Між тим, вирішуючи питання можливості визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, суд ураховує наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києві від 17.07.2025 одночасно із продовженням строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, у судовому засіданні прокурор, ініціюючи подальше тримання ОСОБА_7 під вартою та порушуючи питання про невизначення останньому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, на відміну від вищевказаного судового рішення, постановленого слідчим суддею при продовженні строку тримання ОСОБА_7 під вартою, жодних обставин при обгрунтуванні доводів клопотання, які унеможливлюють визначення обвинуваченому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави задля забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків, не повідомила, як і не зазначив прокурор таких у тексті клопотання, а тому суд, наряду з положеннями статей 182, 183, 315 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009, відповідно до яких розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, вважає, що розмір застави у розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити як виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, так і надасть можливість досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Керуючись статтями 31, 177, 178, 182, 183, 194, 314, 315, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 187 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Оболонського районного суду міста Києва за участю учасників кримінального провадження на 08.09.2025 о 15:00.

Проводити судовий розгляд суддею одноособово.

Цивільний позов ОСОБА_5 (цивільний позивач) до обвинуваченого ОСОБА_3 (цивільний відповідач) прийняти до розгляду у кримінальному провадженні й вручити його копії відповідачу.

Строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, а також заперечень на відзив слід обраховувати відповідно до положень статей 178-180 ЦПК України.

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 26.10.2025 включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, зобов`язавши ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу суду, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

- повідомляти службову особу або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим, законним представником потерпілого та свідками у кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA1012089

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строку визначеного ч. 7 ст. 194 КПК України, а саме на строк не більше двох місяців з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у розмірі, визначеному даною ухвалою, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_3 та повідомити усно і письмово прокурора та Оболонський районний суд міста Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення розміру застави, визначеного даною ухвалою, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в частині обрання запобіжного заходу протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1