КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5301/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями, захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куйбишеве, Миколаївської обл., з повною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковника юстиції ОСОБА_9 , погодженого прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , в межах кримінального провадження № 0000915 від 09.09.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 31 серпня 2025 року включно.

Строк дії ухвали встановлено 60 днів, тобто по 31 серпня 2025 року включно.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в повному обсязі у задоволенні клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 02.07.2025 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави у кримінальному провадженні № 0000915 від 09.09.2023.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги з доповненнями, апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є необґрунтованою та невмотивованою, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, так як викладені у ній висновки очевидно не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для її скасування судом апеляційної інстанції.

Сторона обвинувачення не довела обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, для продовження тримання під вартою без визначення застави.

Оскаржувана ухвала не містить належного обґрунтування, фактично складається з цитування клопотання прокурора та норм КПК, без аналізу доказів, досліджених у суді. Також ухвала містить необґрунтований висновок про наявність доказів, які начебто пов`язують ОСОБА_7 з інкримінованим правопорушенням за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України. Проте такі докази в матеріалах клопотання фактично відсутні. Прокурор не конкретизував у судовому засіданні, які саме дані чи документи свідчать про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого злочину.

Таким чином, слідчий суддя не провів належної оцінки доказів та не врахував позицію захисту, що свідчить про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Апелянт стверджує, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є вочевидь необґрунтованою, а матеріали клопотання від 29.05.2025 не містять жодних належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження складу кримінального правопорушення.

Окремі твердження про організовану групу, зв`язки із підприємствами на території РФ, поставки бананів з Еквадору тощо, є не підтверджені документально. В матеріалах клопотання відсутні будь-які документи щодо, існування «ГК Імперіал» як цілісної структури та її зв`язку з ОСОБА_7 , участі ОСОБА_7 у поставках продукції, фінансування держави-агресора через сплату податків та функціонування організованого злочинного об`єднання.

Застосування найсуворішого заходу тримання під вартою є можливе лише за умови наявності переконливих, належних і допустимих доказів.

Окрім того, у повідомленні про підозру від 29.05.2025 дії ОСОБА_7 кваліфіковано як пособництво державі-агресору на підставі тверджень про його участь у забезпеченні функціонування «ГК Імперіал» на території РФ і сплати податків, які, на думку сторони обвинувачення, формують військовий бюджет РФ.

Однак навіть у разі доведення цих обставин, вони не утворюють складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, оскільки відсутні докази передачі матеріальних ресурсів саме представникам держави-агресора та не встановлено прямого умислу завдати шкоди Україні.

Апелянт зазначає, що у судовому засіданні 03.07.2025 сторона захисту наголошувала, що у ОСОБА_7 відсутні дії чи наміри, спрямовані на допомогу державі-агресору шляхом передачі ресурсів. Він не організовував жодного експорту продукції до РФ чи окупованих територій. Жодних умисних дій з метою сприяння агресору не вчиняв. Попри це, слідчий суддя не врахував викладені доводи, що свідчить про хибність висновків щодо обґрунтованості підозри та необґрунтованість її правової кваліфікації.

Окрім того, у контексті доказів, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні від 02.07.2025, сторона захисту зазначає наступне, що протоколи НСРД (зняття інформації з електронних систем) від 17.03.2024 та 17.05.2024 не містять жодних даних, що підтверджують причетність ОСОБА_7 до пособництва державі-агресору або передачі матеріальних ресурсів з метою завдання шкоди Україні. Повідомлення СБУ, рапорт слідчого та відповіді ГУ "І" не є доказами у розумінні ст. 84 КПК України та не можуть підтверджувати обґрунтованість підозри, а тим більше необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу. Матеріали клопотання від 02.07.2025 не містять жодного нового доказу, окрім протоколу огляду телефону. Решта документів ідентичні тим, що долучалися до попереднього клопотання від 29.05.2025, попри те, що з моменту обрання запобіжного заходу минув понад місяць. Посилання слідчого на "інші матеріали кримінального провадження", які не долучено до клопотання і не конкретизовано - є абстрактним і не може вважатися допустимим обґрунтуванням продовження запобіжного заходу. Усі докази, за винятком одного, були зібрані до моменту повідомлення про підозру, що підтверджує відсутність будь-яких нових обставин, які б виправдовували подальше тримання під вартою без альтернативи застави.

Слідчий суддя в ухвалі від 03.07.2025 формально погодився з доводами обвинувачення про існування ризиків, однак не послався на жодні належні докази, які б підтверджували, що підозрюваний має намір або можливість вчинити зазначені дії.

Більше того, всі ризики, на які посилається сторона обвинувачення, залишаються не конкретизовані, не підкріплені доказами та не переглянуті з урахуванням часу, що минув від моменту повідомлення про підозру, про що свідчать про неправомірне продовження тримання під вартою ОСОБА_7 без належного аналізу конкретних обставин.

Ризик переховування ОСОБА_7 не підтверджено. Сторона обвинувачення не навела жодних фактичних даних на підтвердження такого ризику, а слідчий суддя обмежився лише посиланням на тяжкість передбаченого покарання. ОСОБА_7 не ухилявся від слідства, має постійне місце проживання, офіційну зайнятість та сталі соціальні зв`язки. За таких обставин були наявні підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу, а тримання під вартою - є необґрунтованим. Посилання на ризик втечі є гіпотетичним та не підтверджено доказами.

Ризик знищення доказів також не доведений. У клопотанні від 02.07.2025 сторона обвинувачення не навела жодного конкретного факту або доказу, який би свідчив про реальну загрозу знищення чи спотворення доказів. Всі вилучені предмети вже перебувають у розпорядженні слідства або передані на експертизу. Слідчий суддя послався лише на ймовірність такого ризику, не підкріпивши це матеріалами провадження.

Ризик незаконного впливу на свідків є голослівним. В обґрунтування цього ризику суд послався на те, що не всі свідки допитані, однак відсутні будь-які дані про спроби впливу ОСОБА_7 на учасників процесу. Не подано жодних показань чи фактів, які свідчили б про тиск, незаконний вплив чи наявність зв`язків з метою протиправного впливу.

Ризик перешкоджання слідству іншим чином є необґрунтованим. В ухвалі від 03.07.2025 зазначено, що ОСОБА_7 начебто може попередити потенційних співучасників. Однак така версія не підкріплена жодними доказами чи конкретними обставинами з боку сторони обвинувачення.

Ризик повторного вчинення злочину не доведений. Суд послався на припущення, що, з огляду на посаду, ОСОБА_7 може продовжити протиправну діяльність. Проте матеріали клопотання від 02.07.2025 не містять доказів існування такого ризику, як і не доводять самого факту вчинення інкримінованого злочину. Слідчий суддя не навів жодної нової обставини, яка б обґрунтовувала необхідність продовження тримання під вартою.

Разом з тим, в ухвалі від 03.07.2025 слідчий суддя, продовжуючи тримання під вартою ОСОБА_7 без визначення розміру застави, не навів жодних мотивів такого рішення. Посилання лише на тяжкість злочину та наявність ризиків є недостатнє і формальне. Клопотання сторони обвинувачення від 02.07.2025 також не містило обґрунтування неможливості застосування альтернативних заходів. Суд не розглянув більш м`які запобіжні заходи та не мотивував відмову від застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, з доповненнями які просили її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями сторони захисту та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі, з доповненнями доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями, захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи захисника про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, встановлено, що головним слідчим управлінням СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000915 від 09.09.2023 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 111-1; ч. 5 ст. 190 КК України.

29.05.2025 вручене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

05.06.2025 підозрюваному ОСОБА_7 , ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 07.07.2025.

02.07.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000915 від 09.09.2023 до 6 (шести) місяців, тобто до 07.10.2025.

03.07.2025 слідчий в ОВС 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України підполковник юстиції ОСОБА_19 , за погодженням з прокурором третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в межах кримінального провадження № 0000915 від 09.09.2023 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Обґрунтовуючи дане клопотання слідчий послався на те, що на теперішній час наведені у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та які були враховані судом при застосуванні та продовженні запобіжного заходу ризики не зменшилися, а тому слідчий підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачає.

Внаслідок складності кримінального провадження, досудове розслідування не можливо закінчити до спливу запобіжного заходу, оскільки у кримінальному провадженні на даний час, виконуються слідчі (розшукові) дії та процесуальні заходи, спрямовані на швидке, повне та неупереджене дослідження обставин вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчинення злочинів, а тому, необхідно виконати значний об`єм слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, без яких неможливо завершити досудове розслідування, зокрема: отримати від 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України матеріали виконаного доручення щодо встановлення відомостей, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні відносно «ГК «Імперіал» та осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень; з урахуванням отриманих від 4 управління ГУ «Д» ДЗНД СБ України матеріалів провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному КПК України; отримати від 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України матеріали виконаних доручень щодо проведених слідчих (розшукових) та інших дій, в ході яких серед іншого встановляються особи, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень; з урахуванням отриманих від 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України матеріалів допитати свідків щодо відомих їм обставин вчинення підозрюваними особами кримінального правопорушення; отримати висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи щодо об`єктів досліджень, вилучених за результатами проведення обшуків 07.04.2025 у співробітників «ГК «Імперіал»; за результатом висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи щодо об`єктів досліджень, вилучених за результатами проведення обшуків 07.04.2025 у співробітників «ГК «Імперіал» - провести огляд висновку експерта; за результатом огляду висновку судової комп`ютерно-технічної експертизи допити підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших осіб щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України; на виконання доручень оперативному підрозділу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій (у порядку ст.ст. 40, 41 КПК України) отримати від 5 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України всі протоколи за результатами проведення негласних слідчих(розшукових) дій, проведених на підставі 63 (шістдесяти трьох) ухвал Київського апеляційного суду; провести огляд всіх протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, складених 5 управлінням ГУ «І» ДЗНД СБ України на підставі 63 (шістдесяти трьох) ухвал Київського апеляційного суду; за результатом проведених оглядів розсекречених матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій допитати підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших осіб щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України щодо нововиявлених в ході оглядів деталей вчинення кримінального правопорушення; розсекретити матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, проведених на підставі 63 (шістдесяти трьох) ухвал Київського апеляційного суду; відповідно до вимог п. 5 ст. 131 КПК України отримати дозволи та провести заходи забезпечення кримінального провадження - тимчасові доступ до речей і документів, володільцем яких є Авангардівська територіальна громада, Вінницька територіальна громада, Чорноморська територіальна громада, Шевченківська в місті Києві державна адміністрація щодо 19 (дев`ятнадцяти) суб`єктів господарювання; провести огляд речей і документів, отриманих за результатом тимчасових доступів, володільцем яких є Авангардівська територіальна громада, Вінницька територіальна громада, Чорноморська територіальна громада, Шевченківська в місті Києві державна адміністрація щодо 19 (дев`ятнадцяти) суб`єктів господарювання; відповідно до вимог п. 5 ст. 131 КПК України отримати дозволи та провести заходи забезпечення кримінального провадження - тимчасові доступ до речей і документів, володільцем яких є банківські установи України щодо 19 (дев`ятнадцяти) суб`єктів господарювання; провести огляд речей і документів, отриманих за результатом тимчасових доступів, володільцем яких є банківські установи України щодо 19 (дев`ятнадцяти) суб`єктів господарювання; відповідно до вимог п. 5 ст. 131 КПК України отримати дозволи та провести заходи забезпечення кримінального провадження - тимчасові доступ до речей і документів, володільцем яких є Державна податкова служба України щодо відомостей за формою 1-ДФ стосовно громадян України; провести огляд речей і документів, отриманих за результатом тимчасового доступу, володільцем яких є Державна податкова служба України; отримати відповіді на запити від ТОВ «Бігбна», ТОВ «Атіка-Фрукт», ТОВ «Брокер Прайм», ТОВ «Дельфа-Фрукт», ТОВ «Донбасхолод-1», ТОВ «Ліндора», ТОВ «Люксфрут», ТОВ «Мегара Юа», ТОВ «МТК-1», ТОВ «Торгоград», ТОВ «Укрлогіст», ТОВ «УТС-18», ТОВ «Фемеліфрукт», які входять до складу «ГК «Імперіал» щодо надання копій документів, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні; отримати відповідь на запит від компанія «MSC Mediterranean Shipping Company S.A.» щодо отримання копій документів, які підтверджують факт надання компанією «MSC Mediterranean Shipping Company S.А.» послуг з доставки 18 морських контейнерів за номерами: MEDU91T4603, TRIU8964710, MEDU9138924, TRIU8672391, TRIU8511946, GESU9044642, MEDU9901147, TTNU8483290, MEDU9111760, SZLU9040460, TTNU8217109, TRIU8507910, MEDU9005069, TRIU8936010, MEDU9906827, TEMU9139815, MEDU9722959, MSCU7402800 з Республіки Еквадор до морського порту м. Санкт-Петербург, рф; звернутись із запитом про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні до компетентних органів Республіки Еквадор; за результатом відповіді компетентних органів Республіки Еквадор про виконаний запитом про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні допитати підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інших осіб щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 28, ч. 1 ст. 111-1 КК України щодо нововиявлених деталей вчинення кримінального правопорушення; за результатами розшуку підозрюваного ОСОБА_11 , провести його затримання, допитати за обставинами вчинення злочину, провести впізнання, провести інші слідчі та процесуальні дії; встановити інших осіб, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень; провести інші слідчі (розшукові) дії, необхідність у проведені яких виникне під час здійснення досудового розслідування, які будуть спрямовані на отримання (збирання) доказів причетності до вчинення кримінальних правопорушень інших встановлених осіб; виконати інші необхідні процесуальні дії; виконати вимоги глави 24 КПК України.

У зв`язку з вищезазначеним, слідчий просив клопотання задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів.

03.07.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 31 серпня 2025 року включно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 доводи прокурора та позиція сторони захисту, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальні правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, відповідно до ст. 178 КПК України слідчим суддею враховано вагомість наявних доказів про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, що в разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, йому буде призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої; обставини вчинення кримінального правопорушення, факт вчинення кримінального правопорушення, проти основ національної безпеки України, їх наслідки; дані про особу підозрюваного, а саме його майновий стан, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, його сімейний стан, що в сукупності є підставами для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто на момент розгляду даного клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_7 , строку тримання під вартою, обставини, які враховувалися судом раніше не змінилися, ризики не зменшились та продовжують існувати.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , на які послався прокурор у клопотанні та під час судового засідання, слідчий суддя врахував, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Слідчий суддя встановив, що матеріалами клопотання доведено ризик можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , пов`язаного з ухиленням від явок до органу досудового розслідування для участі у слідчих та процесуальних діях, зокрема, з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, що фактично є ризиками визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також, ґрунтуються на матеріалах клопотання і доводи сторони обвинувачення про наявність ризику знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та на даний час встановлюються обставини, які підлягають доказуванню.

Слідчий суддя також вважав, що прокурором доведено наявність ризику впливу на свідків та інших підозрюваних, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, не проведені експертизи.

При цьому, врахував, що у відповідності до ст. 23; ч. 4 ст. 95 КПК України, суд сприймає всі докази безпосередньо та може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а тому при перебуванні підозрюваного на свободі не зможе запобігти ризику здійснення незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, що є ризиком визначеним п. З ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя вважав, що також існує ризик, що ОСОБА_7 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи тривалість часу перебування на займаній посаді, та наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення з метою приховання злочинної діяльності.

Також, на переконання суду ризик перешкоджання кримінального провадження іншим чином, є доведеним, з огляду на те, що на даний час органом досудового розслідування не встановлені всі причетні до вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення особи, яких останній може повідомити про факт виявлення злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а саме злочину проти основ Національної безпеки України, в умовах воєнного стану, слідчий суддя, дійшов до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу, а тому клопотання підлягало задоволенню, оскільки в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

Заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.

Доводи апелянта, за змістом апеляційної скарги, про відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

При цьому слідчим суддею враховано, що однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення ряду слідчих дій направлених на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене розслідування зазначеного кримінального провадження, а зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному ОСОБА_7 , строк тримання під вартою до 31.08.2025 року.

Доказів того, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватись під вартою слідчому судді не надано, а також не надано під час апеляційного розгляду.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Також слідчим суддею враховано положення ч. 4 ст.183 КПК України, в якій визначено вичерпний перелік випадків, коли слідчий суддя має право не визначати розмір застави.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437- 442 Кримінального кодексу України.

Слідчим суддею враховано обсяг підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, проти основ національної безпеки України, та встановлено, що з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 липня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями, захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4