ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року м. Фастів Київської області

Слідчій суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на Постанову старшого дізнавача СД Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 23 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000173 від 04.07.2025 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

28.07.2025 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , яка є заявником в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000173 від 04.07.2025 року за ознаками ч. 1 ст. 162 КК України, подано скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, якою заявлено:

Скасувати постанову старшого дізнавача СД Фастівського РУП ОСОБА_5 від 23 липня 2025 року про закриття кримінального провадження за № 0000173 від 04.07.2025 року за ознаками ч. 1 ст. 162 КК України,

В обґрунтування заявленої скарги представник скаржника посилається на те, що 04.07.2025 відомості про кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.162 КК України, а 23.07.2025 без проведення будь-яких слідчих дій, дізнавачем було безпідставно закрито дане провадження у зв`язку з відсутністю складу в діянні кримінального правопорушення.

Із зазначеною постановою про закриття кримінального провадження скаржник не згодна, вважає, що вона не відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, у змісті прохальної частини скарги, просила суд розглянути скаргу без його участі та задовольнити скаргу, а також витребувати матеріали кримінального провадження.

Старший дізнавач в судове засідання не з`явився, заяву про розгляд скарги без його участі не подавав, на вимогу суду надав для огляду матеріали кримінального провадження № 0000173

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч. 4ст. 107 КПК Українифіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши підстави та обґрунтування заявленої скарги, матеріали долучені до скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно дост. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 3ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно дост. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Як встановлено в ході розгляду скарги, Ухвалою від 25.06.2025 року у справі № 381/3374/25 слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду, зобов`язав уповноважену особу Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 08.06. 2025 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Виконуючи Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду від 25.06.2025 року, сектор дізнання Фастівським РУП ГУНП в Київській області 04.07.2025 вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 08.06.2025 та відкрив кримінальне провадження №0000173 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

У матеріалах кримінального провадження міститься заява ОСОБА_4 від 08.06.2025 у якій зазначено, що 08.06.2025 близько 9-30 години невідомою особою чоловічої статі самовільно зламано її врізний замок, змінено замок на цепку на вхідній хвіртці домоволодіння по АДРЕСА_1 , чим обмежено доступ до користування житлом, чим порушуються її права та права її дітей.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 , не визнано потерпілою в даному кримінальному провадженні, оскільки встановлено, що остання не є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та не зареєстрована за вказаною адресою.

Згідно встановлених данних, встановлено також, що висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради від 16.07.2024 зазначено, що донька ОСОБА_6 (співвласника будинку) ОСОБА_7 залишилась проживати у будинку батька з матір`ю ОСОБА_4 та братом ОСОБА_8 .

Як вбачається з зазначеного Висновку, від 16.07.2024 з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки і піклування вважає за доцільне визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_7 , 2009 року народження з матір`ю ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дізнавачем у ході досудового розслідуванням було встановлено, що 08.06.2025 від гр.. ОСОБА_9 надійшла заява про те, що 08.06.2025 приїхавши до домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , у якому зареєстровані її діти виявила ушкоджені та зірвані замки на відкритих дверях будинку та хвіртки, після чого викликала поліцію та зазначила, що у скоєному підозрює колишню дружину свого чоловіка ОСОБА_4 .

Під час проведення перевірки встановлено, що 13.06.2025 до Фастівського РУП надійшло письмове звернення від гр.. ОСОБА_10 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 де зазначила, що відповідно до свідоцтва по шлюб від 07.03.2020 є дружиною ОСОБА_6 , який є власником 1/3 частини вказаного домоволодіння, від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_11 , 07.08.2021, якому на праві власності належить 2/3 частини вищевказаного будинку.

ОСОБА_6 як співвласник будинку зареєстрував у ньому свою теперішню дружину ОСОБА_10 .

У цьому ж будинку по АДРЕСА_1 без реєстрації проживає колишня дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , яка чинить перешкоди у користуванні будинком, який по праву власності належить її чоловіку та малолітньому сину.

Зазначені обставини документально підтверджені доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, зокрема відповідно до повідомлення №22-14/146 за відомостями виконавчого комітету Фастівської міської ради гр.. ОСОБА_4 знята з реєстрації за місцем проживання АДРЕСА_1 за заявою власника житлового будинку ОСОБА_6 з 12.09.2023.

Матеріали кримінального провадження також містять ухвалу судді Фастівського міськрайонного суду від 07.05.2024 відповідно до якої відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_10 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, а також коротке рішення від 18.12.2024 у цій справі про залишення позову без задоволення.

При цьому, дізнавачем зазначено, що у даному випадку мають місце цивільно правові відносини та роз`яснено порядок звернення до суду.

На підставі зібраних доказів, дізнавачем встановлено, що у даній події не вбачається ознак кримінального правопорушення, оскільки відсутній склад кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України. що і стало підставою для закриття кримінального провадження № 0000173 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 162 КК України передбачена кримінальна відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян,

Відкриття кримінального провадження та проведення дізнання про кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК, є законним у разі, коли підставою для цього була заява потерпілогопро порушення недоторканності житла або іншого володіння, який є не власником, а постійним користувачем домоволодіння.

Крім того, суб`єктивна сторона цього складу кримінального правопорушення характеризується прямим умислом, спрямованим на незаконне проникнення до житла чи іншого об`єкта («іншого володіння»), яким фактично володіє потерпілий, що усвідомлюється винним, однак не потребує встановлення обізнаності останнього в підставах володіння потерпілим зазначеним майном (законності чи незаконності такого володіння), що зазначено у Постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 19.04.2023 у справі № 606/719/21

Об/єктом злочину є право людини на недоторканність житла та іншого володіння.

Його предметом може бути житло або інше володіння особи. Про поняття житлове приміщення (будинок, квартира) та інше, крім житла, володіння особи це земельні ділянки, гаражі, погреби, інші будівлі господарського, у т.ч. виробничого призначення, відокремлені від житлових будівель, будь-які інші об/єкти, щодо яких особа здійснює право володіння (наприклад, транспортний засіб).

Потерпілим від цього злочину може бути тільки фізична особа громадянин України, особа без громадянства або іноземець. Порушення встановленого законом порядку проникнення до приміщення, яке належить на праві власності юридичній особі, не утворює склад злочину, передбачений ст. 162. Такі дії за наявності для того підстав можуть розцінюватись як самоправство, перевищення влади чи службових повноважень або інший злочин.

З об/єктивної сторони порушення недоторканності житла може бути вчинене у формі: 1) незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи; 2) незаконного проведення в них огляду чи обшуку; 3) незаконного виселення; 4) інших дій, що порушують недоторканність житла громадян.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000173 ОСОБА_4 не визнана потерпілою, оскільки вона не є орендарем житлового будинку, не є членом сім`ї власника будинку, а тому фактично не має законного право на перебування в цьому житлі.

Натомість, гр.. ОСОБА_10 є дружиною власника житла ОСОБА_6 і теж звернулась до поліції з відповідною заявою.

Таким чином, на підставі аналізу вищенаведених правових норм відповідно до чинного законодавства, злочин, передбачений статтею 162 Кримінального кодексу України (Порушення недоторканності житла), може бути скоєний навіть якщо заявник не є власником житла. Важливо, щоб особа, яка незаконно проникла до житла, не мала на це права, тобто не була власником, орендарем, членом сім`ї власника, або не мала дозволу на перебування в цьому житлі.

Отже, у даному випадку, навіть якщо заявник ОСОБА_4 яка не є власником житла, вона би могла бути визнана потерпілою від злочину, передбаченого ст. 162 КК України, але за умови, що вона має законне право на перебування в цьому житлі (наприклад, орендар, член сім`ї власника) або якщо особа, яка проникла до житла, не мала на це права. В такому випадку, незаконне проникнення до житла буде вважатися порушенням його права на недоторканність.

Прикладом може бути ситуація, коли особа орендує квартиру і власник без її згоди проникає до квартири, це може бути кваліфіковано як порушення недоторканності житла, навіть якщо власник є власником квартири.

Тому, оскільки органом дізнання на підставі зібраних матеріалів встановлено, що заявник ОСОБА_4 не має відповідної правової підстави на перебування у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , а Висновок органу опіки і піклування про визначення місця проживання ОСОБА_7 ,2009 р.н. у будинку батька з матір`ю ОСОБА_4 (тим більше без зазначення адреси) не свідчить про наявність законного права на проживання чи перебування у цьому домоволодінні, висновок дізнавача щодо закриття кримінального провадження є законним.

За таких обставин, підстав для скасування постанови дізнавача, яка є обґрунтованою та відповідає вимогам законодавства, в ході розгляду скарги не встановлено, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись викладеним та ст. 22, 26, 306-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на Постанову старшого дізнавача СД Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 від 23 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000173 від 04.07.2025 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 06.08.2025 року, у 12 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1