Справа 688/1121/25
№ 1-кп/688/126/25
ВИРОК

Іменем України

13 травня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу у кримінальному провадженні № 0000136 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коськів Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, засудженого вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2025 за статтями 126-1, 390-1 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 11.09.2024 Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області за участі заявниці ОСОБА_5 та зацікавленої особи ОСОБА_4 у справі № 688/4159/24 ухвалено рішення про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 з покладенням на останнього на 6 місяців обов`язків щодо:

- заборони спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , контактувати через засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

- заборони перебувати з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в місці спільного проживання (перебування) по АДРЕСА_1 ;

- заборони наближатися до місця реєстрації (проживання) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по АДРЕСА_1 та інших місць частого відвідування на відстань ближче 100 метрів.

Разом з тим, ОСОБА_4 , отримавши під розписку копію рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.09.2024 у справі № 688/4159/24, ознайомившись з покладеними на нього обмеженнями, знехтував обов`язковим приписом та обмеженням суду та маючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, 27.02.2025 близько 20:30, діючи умисно, прийшов до місця проживання ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після чого зайшов в середину приміщення будинку вказаного домоволодіння та вчинив конфлікт з ОСОБА_5 .

Також, 28.02.2025 близько 02:30 ОСОБА_4 , діючи умисно, прийшов до місця проживання ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до будинку, що розташований на території домоволодіння і стукав по вікнах будинку, погрожував останній, що повибиває вікна у будинку, а після відмови у доступі до середини приміщення будинку, вибив засклення двох вікон, розміщених на будинку та намагався проникнути в будинок через розбите засклення вікна.

Також, 28.02.2025 близько 10:00 ОСОБА_4 , діючи умисно, прийшов до місця проживання ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після чого зайшов всередину подвір`я вказаного домоволодіння та вчинив конфлікт з ОСОБА_5 .

Вказаними діями ОСОБА_4 умисно не виконав обмежувальний припис у виді заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , спілкуватися з нею особисто та наближатися до неї на відстань ближче 100 метрів, тим саме заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за статтею 390-1 КК України як умисне невиконання обмежувального припису.

13.03.2025 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, та сторони угоди узгодили покарання, яке слід призначити останньому за вчинення цього кримінального проступку, - у виді 1 року обмеження волі. На підставі статті 71 КК України слід визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 років 6 місяців обмеження волі, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 лютого 2025 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про примирення від 13.03.2025 як таку, що відповідає вимогам КПК України та інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_4 угоду про примирення підтримав та пояснив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згідний, угода є добровільною, укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні угоду підтримала.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, суд вважає необхідним затвердити угоду про примирення з наступних підстав.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з частиною третьою статті 469 КК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено кримінальний проступок, пов`язаний з домашнім насильством. Укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Дії обвинуваченого кваліфіковані правильно. Зміст угоди не суперечить інтересам суспільства, у ній повною мірою забезпечено баланс інтересів учасників примирення.

Судом не встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених частиною 7 статті 474 КПК.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що угода про примирення від 13 березня 2025 року, укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам закону, інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб, в зв`язку з чим може бути затверджена судом.

Згідно з частиною 1 статті 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру, тяжкості вчиненого діяння та особі винного.

Підстави застосування спеціальної конфіскації відповідно до статтей 961, 962 КК України відсутні.

За правилами пункту 7 частини 9 статті 100 КПК речові докази слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Витрати на залучення експерта в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтею 65-67, 390-1 КК України, статтями 373, 374, 469, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 13 березня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 КК України, і призначити йому узгоджене покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2025 визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

Речові докази:

-ком пакт диски формату «DVD-R» із відеозаписами з нагрудного відео реєстратора працівників поліції залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області:

-обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1