Справа № 212/9484/25
У Х В А Л А

17 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, судимого:

- Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 8 квітня 2014 року за ст. 121 ч. 2, 185 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 9-ти років позбавлення волі,

- Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу 27 липня 2022 року за ст. 391, 69, 71, 72 КК України до 1 місяця 1 дня позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 27 серпня 2022 році, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням за кримінальним провадженням № 0001129 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, було встановлено, що 13.08.2025 року, приблизно в 23-00 годин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , полягали спати в приміщенні медичної палати № 410, хірургічного відділення, КНП «Криворізька міська лікарня № 16» КМР, яка розташована за адресою вул. Романа Шухевича, буд. 23-А в Покровському районі м. Кривого Рогу, де проходили стаціонарне лікування. В ніч з 13.08.2025 року на 14.08.2025 року, не раніше 03-00 годин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прокинувся від стороннього шуму, та помітив як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скориставшись темрявою, а також тим, що всі в палаті відпочивали, та без будь якого дозволу нишпорив у при ліжковій тумбочці з особистими речами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встав з ліжка, та підійшов до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та став звинувачувати того в крадіжці, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт. У цей же день, 14.08.2025 року, приблизно в 03-03 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні медичної палати № 410, хірургічного відділення КНП «Криворізька міська лікарня № 16» КМР, яка розташована за адресою вул. Романа Шухевича, буд. 23-А в Покровському районі м. Кривого Рогу, наблизився до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій заздалегідь обумовлений злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжких тілесних ушкоджень, підозрюючи того в спробі викрасти речі, умисно наніс три удари руками затиснутими в кулак, та два удари в ділянку грудної клітини ОСОБА_6 , не переслідуючи за мету спричинити йому смерті, спричинивши своїми діями тілесні ушкодження, після чого припинив свої протиправні дії. В цей же день, 14.08.2025 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було доставлено до Криворізької центральної районної лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_4 від отриманих тілесних ушкоджень помер. Таким чином в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , спрямованих на спричинення потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, останній помер, причиною смерті якого на підставі лікарського свідоцтва про смерть № 1887 від 15.08.2025 року, є: шок, перелам кісток скелету, інші уточнені травми із залученням деяких ділянок тіла за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

15.08.2025 року ОСОБА_4 було затримано за ст. 208 КПК.

ОСОБА_4 було пред`явлено підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Орган досудового розслідування вважає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.

Так через тяжкість покарання, що загрожуватиме ОСОБА_4 в разі визнання його винним, відсутність соціальних зв`язків, застосування насильства щодо потерпілого, що спричинило його смерть, існує необхідність запобігання вказаних ризиків шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою наполягав, яке просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого, вказуючи, що прокурором не доведені ризики за ст. 177 КПК, враховуючи, що ОСОБА_4 не впливатиме на свідків, співпрацює зі слідством, ухилятися від правосуддя не збирається, має низку захворювань рухомого апарату, через що проходить стаціонарне лікування, внаслідок чого не може себе обслуговувати самостійно, оскільки потребує сторонньої допомоги. На підставі переліченого просили суд обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного, де він мешкає разом із матір`ю із можливістю йому далі лікуватися.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Копію клопотання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданих матеріалів підозрюваний та адвокат отримали завчасно.

Відомості про кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за № 0001129 від 15.08.2025 р. за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 121 КК України.

15 серпня 2025 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК.

15 серпня 2025 року було повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя встановив за п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 121 ч. 2 КК України, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами клопотання слідчого: допитом свідків; протоколом огляду місця події; протоколом огляду трупу; протоколами впізнання особи за фотокартками; речовими доказами та матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Також суд вказує, що Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає також доведеним наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК, на які вказав слідчий, прокурор, такі як ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчинені інкримінованого злочину, а також ризик впливу ним на свідків з метою зміни ними своїх показів.

Також суд вказує, що прокурором було доведено ризик скоєння ОСОБА_4 іншого злочину, оскільки він раніше вже засуджувався за ст. 121 ч. 2 КК України, маючи незняту та не погашену судимість.

Слідчий суддя крім того зважає на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, не маючи при цьому міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його, оскільки він офіційно не працює.

Крім того слідчий суддя зауважує, що ОСОБА_4 був засуджений за скоєння аналогічного умисного тяжкого, що привів до смерті людини, судимість за скоєння якого у нього не погашена.

При цьому Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, враховуючи наведені доводи, слідчий суддя дійшов переконання про необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відхиляючи при цьому клопотання сторони захисту щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки сама по собі наявність у ОСОБА_4 хвороби хребта та необхідність продовження стаціонарного лікування ОСОБА_4 не може бути виправданням необхідності його звільнення з під варти в рамках даного кримінального провадження.

Отже, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК, враховуючі дані підозрюваної особи за ст. 178 КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так за п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином на підставі переліченого обґрунтування, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та обставини справи, а також особу підозрюваного, слідчий суддя вважає доцільним не визначити ОСОБА_4 застави як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.176-178,182, 183, 184, 202, 307, 395 КПК, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 13 жовтня 2025 року включно без права внесення застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1