Провадження №1-кс/522/4203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу АТ «Державний ощадний банк України» на постанову слідчого від 24.09.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002607, внесеного до ЄРДР 01.08.2020

ВСТАНОВИВ:

АТ «Державний ощадний банк України» звернулись до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на постанову слідчого від 24.09.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002607, внесеного до ЄРДР 01.08.2020.

В скарзі зазначено, що 01.08.2020 Слідчий відділ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області розпочав розслідування кримінального провадження №0002607 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

23.07.2021 слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області прийняв рішення про закриття цього кримінального провадження. Однак, це рішення було оскаржено Банком до Приморського районного суду міста Одеси, який ухвалою від 14.12.2022 у справі №522/14347/21 скасував постанову слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 23.07.2021 про закриття кримінального провадження.

Незважаючи на це, 22.06.2023 на запит Банку було отримано відповідь ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 12.06.2023 №60.2вх4056 про те, що кримінальне провадження №0002607 закрито, з долученням копії постанови від 23.07.2021, яка вже була скасована судом.

Подальші запити Банку від 19.07.2023 №133.29-31/37188/2023 та від 02.08.2023 №113.29-31/41357/2023 щодо надання інформації залишалися без відповіді, і лише 18.01.2024 було отримано лист про те, що кримінальне провадження №0002607 перебуває на досудовому розслідуванні.

04.10.2024 Банк направив черговий запит щодо результатів досудового розслідування, на який 18.12.2024 було отримано відповідь ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 06.12.2024 №60.2вх10294. З цієї відповіді Банк дізнався, що 24.09.2024 прийнято рішення про закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст.284 КПК України, проте копія постанови про закриття не була долучена. Наступні запити Банку від 19.12.2024 №113.29-31/154635/2024 та 22.01.2025 №113.29-25/8431/2025 щодо надання копії постанови залишилися без реагування.

16.06.2025 АТ «Ощадбанк» знову направив запит щодо надання копії постанови про закриття кримінального провадження. Лише 24.06.2025 Банк отримав супровідний лист від 24.06.2025 за підписом заступника начальника ВП№2 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , до якого було долучено копію постанови про закриття кримінального провадження від 24.09.2023. Таким чином, АТ «Ощадбанк» дізнався 24.06.2025 про дійсну дату та підстави закриття кримінального провадження №0002607.

Скаржник вважає постанову старшого слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 24.09.2023 про закриття кримінального провадження №0002607 невмотивованою, передчасною та такою, що порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України. Відповідно до ст.110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами провадження.

В оскаржуваній постанові слідчий зазначив, що "в ході досудового слідства підтвердити факт службового підроблення не надається можливим" та "проведеними слідчими та оперативними підрозділами численними слідчими діями встановити осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, а також отримати достовірні відомості та докази щодо мотивів та спрямованості намірів цих осіб не надалось можливим".

Проте скаржник стверджує, що конкретних відомостей про виконання будь-яких слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема опитування осіб, на яких вказував АТ «Ощадбанк», досудовим слідством не було здійснено. Натомість, Банк у заяві про вчинення кримінального правопорушення вказав коло осіб, які безпосередньо причетні до кримінального правопорушення, але правова оцінка їх діям не була надана, і такі відомості відсутні в мотивувальній частині оскаржуваної постанови.

Скаржник зазначає, що відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Однак, оскільки досудовим слідством не проведені всі можливі слідчі дії, висновок про «відсутність в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення» є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, що підлягає скасуванню.

На думку скаржника, винесена постанова не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження...

Скаржник в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій просив проводити розгляд скарги без їх участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Заперечень щодо обставин викладених у скарзі та клопотань слідчому судді не надано.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що старший слідчий Слідчого відділення Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області) здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002607, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) 01.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Судом також встановлено, що 23.07.2021 слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області вже приймав рішення про закриття цього ж кримінального провадження №0002607. Це рішення було оскаржено Банком до Приморського районного суду міста Одеси, який ухвалою від 14.12.2022 у справі №522/14347/21 скасував постанову слідчого від 23.07.2021 про закриття кримінального провадження.

Незважаючи на скасування судом попередньої постанови про закриття, Банк 24.06.2025 дізнався, що 24.09.2023 старшим слідчим капітаном поліції ОСОБА_4 було повторно прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0002607 та винесено відповідну постанову.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова від 24.09.2023, на думку скаржника, не відповідає вимогам ст.110 КПК України щодо її вмотивованості. Зокрема, в постанові зазначено про неможливість підтвердити факт службового підроблення та встановити причетних осіб, однак скаржник стверджує, що слідством не було здійснено належних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також не надано правової оцінки діям осіб, на яких вказував Банк у своїй заяві про кримінальне правопорушення. Ці обставини свідчать про те, що, на думку скаржника, висновок про відсутність складу кримінального правопорушення є передчасним.

З огляду на викладені у скарзі обставини та зміст оскаржуваної постанови, можна дійти висновку про наявність суперечностей у позиції органу досудового розслідування.

Зокрема, в постанові чітко зазначається, що дії ОСОБА_5 щодо регулювання розбіжностей по рахунках були здійснені "на власний розсуд, безпідставно". Більше того, комісія визначила, що шкода Банку була завдана "неналежним виконанням службових обов`язків працівниками відділу бек-офісу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ". Ці формулювання прямо вказують на ознаки, які можуть свідчити про неправомірну поведінку, що мала наслідком матеріальну шкоду.

Водночас, всупереч цим обставинам, постанова містить висновок про те, що "підтвердити факт службового підроблення не надалося можливим". Якщо дії працівників були визнані "безпідставними" та такими, що призвели до шкоди внаслідок "неналежного виконання службових обов`язків", це створює достатні підстави для всебічної перевірки їхніх дій.

Однак з постанови вбачається, що конкретних відомостей про виконання будь-яких слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема опитування осіб, на яких вказував АТ «Ощадбанк», досудовим слідством не було здійснено.

Наведені у постанові обставини, а саме неналежне виконання службових обов`язків, яке призвело до шкоди Банку, прямо вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 367 Кримінального кодексу України службової недбалості (халатності). За таких обставин, висновок слідчого про неможливість підтвердити факт службового підроблення, при одночасному визнанні неналежного виконання службових обов`язків, видається передчасним і необґрунтованим.

Відтак, є всі підстави погодитися з позицією скаржника щодо необхідності скасування постанови про закриття кримінального провадження. Більше того, матеріали справи містили достатньо даних, які вимагали від органу досудового розслідування не лише продовження розслідування, а й розгляду питання про перекваліфікацію діяння на службову недбалість, задля забезпечення повного, всебічного та неупередженого розслідування.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України оскаржувана постанова не має належного обґрунтування прийнятого процесуального рішення.

А тому, слідчий суддя приходить до висновку, що посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у резолютивній частині постанови є безпідставним.

Враховуючи, що слідчим не подані заперечення на скаргу та не надано будь-яких матеріалів кримінального провадження на спростування обставин, викладених у скарзі, із наявних матеріалів вбачається, що досудове розслідування фактично не проведено, в порушення вимог ст.ст. 131, 223. 219 КПК України не виконано всі слідчі дії, направлені на проведення повного, всебічного, об`єктивного досудового розслідування.

Під час винесення оскаржуваної постанови не зазначено перелік зібраних доказів та не надано їм правової оцінки.

У постанові про закриття кримінального провадження, не зазначено жодної слідчої дії яка була проведена та спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Таким чином, слідчим не в повному обсязі перевірялися обставини, які мали значення для вирішення питання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий дійшов до передчасного висновку про відсутність складу події кримінального правопорушення.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню через її неналежну вмотивованість, як цього вимагає ч.5 ст.110 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 25 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначені вимоги КПК України виконано не в повному обсязі, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження є передчасним, оскільки не допитано всіх осіб, які можуть виступати в якості свідків, не отримані документи та інші докази.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 303-307, 314-380 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Скаргу АТ «Державний ощадний банк України» на постанову слідчого від 24.09.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002607, внесеного до ЄРДР 01.08.2020 задовольнити.

Постанову слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 24.09.2023 року про закриття кримінального провадження № 0002607 внесеного до ЄРДР 01.08.2020 - скасувати.

Ухвалу направити для виконання до СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1