ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6775/25 Номер провадження 11-сс/814/451/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 09 травня 2025 року,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою повернуто скаргу представника військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за повідомленням від 22.04.2025 щодо військовослужбовця ОСОБА_7 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що скарга не підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м.Полтави, оскільки орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної юрисдикції даного суду.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, але не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали слідчого судді, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, викладені в заяві (повідомленні) командира військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2025 та розпочати досудове слідство;

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава надати заявнику у строк, встановлений ч.1 ст.214 КПК України, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджує внесення відомостей про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, викладених у заяві (повідомленні) командира військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2025 вих. №1/5894 про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що слідчий суддя у вступній частині ухвали помилково зазначає, що скаргу на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно військовослужбовця, представник військової частини НОМЕР_1 подає відносно Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, який не був суб`єктом звернення військової частини НОМЕР_1 з відповідним повідомленням (заявою) про вчинення кримінального правопорушення. Суб`єктом звернення військової частини НОМЕР_1 з відповідним повідомленням (заявою) про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України від 22.04.2025 за №1/5894 було Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Як вказує апелянт, суд не вправі повертати скаргу на підставі ч. 2 ст. 304 КПК України, що в даному випадку є проявом невиправданого надмірного формалізму та перешкоджанням в доступі до суду.

Зазначає, що копію ухвали отримано через підсистему «Електронний суд» 09.05.2025 о 18:37, а тому строк для її отримання скаржником починає відраховуватись з 10.05.2025.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_6 у призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився. В апеляційній скарзі зауважив про можливість проведення апеляційного розгляду провадження без представника скаржника.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду в судове засідання не з`явився.

Положеннями ч. 4 ст.405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Приписами §1 Глави 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 статті 303 цього Кодексу передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким вони можуть бути оскаржені.

Як визначено в ч.1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Враховуючи, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст.100,ч. 2 ст.132, ч. 1 ст.184, ч. 1 ст.192, ч. 2 ст.199, ч. 1 ст.201, ч. 3 ст.244, ч. 10 ст.290 КПК України), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст.306, ч. 3 ст.234 КПК України тощо).

Наведене, з огляду на положення ч.6 ст. 9 КПК України, свідчить про те, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, слідчим суддею розглядаються саме в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Апеляційним судом встановлено, що повідомлення про вчинення солдатом ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України в порядку ст. 214 КПК України командиром військової частини НОМЕР_1 було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівнику Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, що підтверджується доданими копіями відправлення засобами поштового зв`язку Укрпошта.

Як вбачається з матеріалів провадження, представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Оскільки, у скарзі порушено питання щодо бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, така скарга підлягає розгляду слідчим суддею саме за місцем розташування органу досудового розслідування, бездіяльність якого оскаржується.

Так, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, знаходиться за адресою: м. Полтава вул. Гоголя, 25, тобто у межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м.Полтава.

За таких обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що скарга підлягає розгляду в Шевченківському районному суді м.Полтава, колегія суддів вважає слушними.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов до помилкового висновку, що скарга представника військової частини підлягає розгляду судом, в межах територіальної юрисдикції якого розташований Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава.

Таким чином, слідчий суддя, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.304 КПК України, безпідставно повернув скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та, як наслідок, тягне за собою скасування судового рішення.

Оскільки слідчим суддею не ухвалювалось рішення по суті за скаргою представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , апеляційний суд позбавлений можливості у відповідності до вимог п.2 ч.3 ст.407 КПК України постановити нову ухвалу, а тому скарга підлягає поверненню до суду першої інстанції для розгляду слідчим суддею.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 09 травня 2025 року скасувати та призначити новий розгляд скарги слідчим суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4