№ 143/295/25
ВИРОК

Іменем України

02.05.2025р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Погребище Вінницької області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000045, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саражинці Погребищенського району Вінницької області, жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 246 КК України,

установив:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Так, відповідно до ст. 13 Конституції України природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в межах, визначених Конституцією. Кожен громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно зі ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать лісові ділянки, в тому числі захисні насадження лінійного типу, площею не менше 0,1 гектара.

Статтею 69 Лісового кодексу України, п. 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів» (далі Порядок) визначено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубним квитком або лісовим квитком, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на заготівлю деревини в порядку рубок головного користування видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Відповідно до п. 2 Порядку, лісорубний або лісовий доступ є основним документом, на основі якого, включаючи забезпечення спеціального використання лісових ресурсів.

Так, у порушення вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_4 , в період часу з 01.02.2025 по 19.02.2025, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, діючи всупереч статтям 4, 69 Лісового кодексу України, підпунктів 2, 3 Порядку, без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів лісорубного або лісового квитка, перебуваючи в 79 кварталі 11 виділу ділянки лісу ДП «Погребищенський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарства підприємства «Віноблагроліс», що знаходиться за межами с. Малинки Погребищенської ТГ Вінницького району Вінницької області, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, власною, заздалегідь підготовленою, бензопилою помаранчевого кольору, без маркування, з серійним номером 1E45F120403611, здійснив незаконну порубку сухостійних дерев породи берест в кількості 37 штук, породи клен (живоростучий) в кількості 6 штук та породи ясен (живоростучий) в кількості однієї штуки, які за допомогою бензопили розділив на частини (колоди), довжиною близько 2-х метрів кожна, отримавши стовбури дерев, та транспортував їх на тракторі «Mitsubishi» МТ-16 з причепом, без реєстраційних документів.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав екологічного збитку (шкоди, завданої довкіллю) внаслідок здійсненої незаконної порубки дерев, у 79 кварталі 11 виділу ділянки лісу ДП «Погребищенський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарства підприємства «Віноблагроліс» на суму 86 412 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 246 КК України, як умисні дії, що виразилися в незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяла істотну шкоду.

31.03.2025 між прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 досягнуто угоди про визнання винуватості, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 246 КК України, підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнавав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується: беззастережно визнати вину в обсязі пред`явленої йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення у судовому провадженні; співпрацювати з працівниками правоохоронних органів у викритті, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень; до кінця 2025 року у повному обсязі відшкодувати заподіяні кримінальним правопорушенням збитки у сумі 86 412 грн, про що надати прокурору у цей самий строк підтверджуючі документи; неухильно виконувати вирок суду. Сторони дійшли згоди про те, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, свою вину визнав повністю, протягом досудового розслідування надав послідовні та зізнавальні покази, обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, у виді одного року позбавлення волі зі звільненням ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України із покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які, в присутності захисника, роз`яснені підозрюваному.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити зазначену угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості. ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, беззастережно визнав, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Також захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив суд не покладати на обвинуваченого судові витрати, у зв`язку з тим, що він є інвалідом першої групи та важко хворіє.

Представник потерпілого директор дочірнього підприємства «Погребищенський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» ОСОБА_6 надав беззаперечну письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості із ОСОБА_4 (а. с. 38).

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, представника потерпілого, розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам статей 469, 472 КПК України, а тому вона може бути затверджена судом, виходячи із наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, представник потерпілого надав письмову заяву прокурору на укладення угоди, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Суд погоджується із наведеними в угоді про визнання винуватості обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , та враховуючи положення ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого: щире каяття, яке проявилося у повному визнанні вини, щирому розкаянні у вчиненому, активному сприянні розкриттю злочину шляхом добровільного повідомлення органу досудового розслідування про обставини кримінального правопорушення, а також частковому добровільному відшкодуванні заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вказана угода про визнання винуватості між прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого в ній покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальну шкоду ДП «Погребищенський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс» у розмірі 86 412 грн.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 21.02.2025 у вказаному вище кримінальному провадженні, на речові докази, а саме: бензопилу помаранчевого кольору без маркування з серійним номером 1E45F120403611 належну ОСОБА_4 , та дерев`яні колоди сухостійних дерев порід берест в кількості біля 4 метрів кубічних, які навантажені на причіп та належать ДП «Погребищенський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс», директор ОСОБА_6 , накладено арешт (а. с. 40, 41).

Згідно із ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.02.2025 у справі наявні речові докази (а. с. 42).

Згідно з вимогами ст. 100 КПК України суд повинен вирішити долю речових доказів.

Відповідно до висновку експерта від 24.03.2025 № 173/174/25-25 витрати на проведення судової інженерно-екологічної експертизи становлять 12 722 грн 40 коп. (а. с. 39).

Частиною 2 ст. 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Разом з тим, відповідно до частин 1, 3 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 є інвалідом першої групи підгрупи Б (загальне захворювання) (а. с. 43) та страждає на тяжке захворювання, суд вважає за можливе звільнити його від оплати процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись статтями 100, 119, 124, 174, 369, 370, 371, 373, 374, 394, 472, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.03.2025 між прокурором Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншої сторони, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 31.03.2025, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Виконання покарання в частині виконання обов`язків, покладених на засудженого на підставі ст. 76 КК України, покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Початок строку виконання обов`язків, покладених на засудженого відповідно до ст. 76 КК України, обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 21.02.2025 на бензопилу помаранчевого кольору без маркування з серійним номером 1E45F120403611 належну ОСОБА_4 , та дерев`яні колоди сухостійних дерев порід берест в кількості біля 4 метрів кубічних, які навантажені на причіп та належать ДП «Погребищенський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс», скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази, а саме:

- трактор марки «Mitsubishi» МТ-16 та причіп до нього без реєстраційних документів, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000045, повернути ОСОБА_4 як законному власнику;

- бензопилу помаранчевого кольору без маркування з серійним номером 1E45F120403611, що належить ОСОБА_4 , яка є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яку визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000045 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області конфіскувати у власність держави;

- дерев`яні колоди сухостійних дерев порід берест в кількості біля 4 метрів кубічних, навантажені на причіп та належать ДП «Погребищенський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс», які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000045 та передані на зберігання на майданчик тимчасового утримання ТЗ СПД № 1 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області повернути ДП «Погребищенський райагроліс» Вінницького обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Віноблагроліс».

Звільнити ОСОБА_4 від сплати процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової інженерно-екологічної експертизи, в сумі 12 722 (дванадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн 40 коп.

Компенсувати процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової інженерно-екологічної експертизи, в сумі 12 722 (дванадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн 40 коп., за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію повного тексту вироку негайно після проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченому, прокурору та представнику потерпілого.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням лише резолютивної частини вироку.

Суддя