УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

депутата ОСОБА_6 ,

депутата ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , в рамках кримінального провадження № 0000816 внесеного до ЄРДР 30.07.2025, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гулівці, Калинівського району, Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управлінням Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000816 від 30.07.2025 за підозрами ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що упродовж періоду вересня - жовтня 2024 року ОСОБА_9 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою, спрямованими на незаконне збагачення ФОП ОСОБА_10 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), зловживаючи своїм службовим становищем, вирішила розтратити на його користь чуже майно - бюджетні кошти відділу, які перебували у її відданні, як його начальника, та якими вона у межах своїх повноважень мала право розпоряджатися, під виглядом здійснення капітального ремонту дорожнього покриття по вул. Садова у м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області, яке у дійсності ремонту не потребувало.

Для реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на розтрату бюджетних коштів, ОСОБА_9 залучила як пособника ФОП ОСОБА_10 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), який під виглядом виконавця робіт мав отримати бюджетні кошти на власний рахунок, а також ФОП ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ), під виглядом здійснення технічного нагляду за виконанням цих робіт.

Відповідно до спланованого ОСОБА_9 злочинного умислу та мети, спрямованих на розтрату бюджетних коштів ОСОБА_4 , погодившись на її пропозицію, мав забезпечити уявну правомірність дій учасників злочину шляхом здійснення технічного нагляду за об`єктом ремонту дорожнього покриття, які у дійсності не потребували такого ремонту у зв`язку з їх проведенням у 2023 році.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи обізнаним, що дорожнє покриття по вул. Садова м. Калинівки Хмільницького району Вінницької області не потребує ремонту, оскільки його проведено у 2023 році невстановленими особами, знаючи, що ОСОБА_9 13.09.2024, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на розтрату бюджетних коштів на користь ФОП ОСОБА_10 під виглядом проведення капітального ремонту дорожнього покриття вищезазначеного об`єкту, на підставі виготовлених у 2023 році дефектного акта та кошторисної документації за цим об`єктом, укладено договір підряду № 34 між відділом з питань управління комунальною власністю Калинівської міської ради (Замовник), без застосування відкритих торгів в системі Prozorro, та ФОП ОСОБА_10 (Підрядник) на виконання робіт «Капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Садова м. Калинівки Хмільницького району Вінницької області» (код ДК 021:20-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь), вартістю 1 178 851 грн., з терміном виконання - не пізніше ніж до 31.12.2024, продовжив сприяти їм у вчиненні злочину. Так, ОСОБА_4 як фізичною особою підприємцем 23.09.2024, для створення переконливості правомірності своїх дій та ОСОБА_9 укладено договір № 44 з відділом з питань управління комунальною власністю Калинівської міської ради, в особі останньої, на здійснення технічного нагляду за об`єктом: «Капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Садова м. Калинівки Хмільницького району Вінницької області», вартістю 16 684 грн без ПДВ.

Продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинний умисел, спрямований на розтрату бюджетних коштів, ОСОБА_4 , як пособник, усупереч п. 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 903 від 11.07.2007, відповідно до якого технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об`єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об`єкта, усвідомлюючи, що підрядником ФОП ОСОБА_10 роботи по об`єкту «Капітальний ремонт дорожнього покриття по вул. Садова м. Калинівки Хмільницького району Вінницької області» не виконувались, перебуваючи у невстановленому місці, у невстановлені дату та час, але не пізніше 01.10.2024, одержав від ОСОБА_10 акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2024 року до договору № 34 від 13.09.2024 із внесеними до нього недостовірними відомостями щодо обсягів робіт та матеріальних ресурсів, які підрядником не виконувались та ресурсами, які не використовувались, діючи умисно, сприяючи ОСОБА_9 у розтраті бюджетних коштів, здійснив підписання зазначеного акту та проставлення печатки ««Інженер технічного нагляду реєстраційний № 7142 ОСОБА_11 », який також підписано від Замовника - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від Підрядника.

У подальшому, на підставі підписаних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 акта № 1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2024 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2024 року (до договору підряду № 34 від 13.09.2024), відділом з питань управління комунальною власністю Калинівської міської ради відповідно до платіжної інструкції № 9 від 04.10.2024 здійснено перерахування коштів у сумі 1 171 041,48 грн. з ПДВ на банківський рахунок ФОП ОСОБА_10 № НОМЕР_3 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк», за роботи, які цією фізичною особою підприємцем не виконувалися.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_10 , як пособником, здійснили сприяння ОСОБА_9 у розтраті бюджетних коштів шляхом зловживання своїм службовим становищем, у результаті чого на користь ФОП ОСОБА_10 розтрачено грошові кошти відділу з питань управління комунальною власністю Калинівської міської ради на загальну суму 1 171 041,48 грн., що відповідно до пункту 4 примітки до статті 185 КК України станом на листопад 2024 року в 773 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю селища Гулівці Калинівського району Вінницької області, жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, 20.08.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих правопорушень підтверджується наступними доказами, зібраними у ході досудового розслідування:

- рапортом про кримінальне правопорушення;

- протоколом НСРД (візуальне спостереження за місцем) - зафіксовано, що роботи у період дії договорів не виконувалися;

- протоколами НСРД (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) - зафіксовано розмови ОСОБА_9 у ході яких остання підтверджує, що роботи проводились без укладання будь-яких документів не у період дії договору;

- протоколом допиту у якості свідка заступника міського голови Калинівської міської ради ОСОБА_12 , який підтвердив, що роботи проводилися у 2023 році;

- протоколом обшуку приміщення Калинівської міської ради, відповідно до якого вилучені оригінали документів щодо укладання та виконання договору підряду по ремонту дороги, посадові інструкції, тощо;

- висновком судово-почеркознавчої експертизи, відповідно до якої підписи у договорі та виконавчій документації виконані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

- протокол проведення тимчасового доступу до документів АТ «Райффайзен Банк» щодо руху коштів по рахункам підрядника;

- протокол огляду руху коштів ФОП ОСОБА_10 - підтверджено надходження коштів з Калинівської міської ради;

- іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що зумовлює необхідність обрання останньому міри запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, які полягають у тому, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Зокрема, оскільки санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, існує ризик того, що він під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду, тобто є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Окрім цього, доведеність вини ОСОБА_4 , у вчинені злочину передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у значній мірі базуватиметься на показаннях свідків. З огляду на це, ОСОБА_4 , перебуваючи поза умовами ізоляції, намагатиметься здійснювати вплив на свідків для викривлення обставин вчинення кримінальних правопорушень на власну користь, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частина 3 статті 183 КПК зобов`язує слідчого суддю під час застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначати розмір застави. І лише щодо злочинів, вчинених із застосуванням насильства або погрозою його застосування; злочинів, які спричинили загибель людини; або якщо у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений особою - слідчому судді згідно ч. 4 ст. 183 КПК України надається право, застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, не визначати розмір застави. При цьому, слідчий суддя зобов`язаний обґрунтувати у рішенні незастосування застави.

Таким чином, визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу у разі застосування тримання під вартою - є обов`язком слідчого судді, за винятком випадків, передбачених ч. 4 ст.183 КПК України.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Оскільки досудовим розслідуванням установлено, що діями ОСОБА_4 заподіяно шкоду Державному бюджету України в сумі 1 171 041,48 грн., враховуючи тяжкість вчиненого злочину, найбільш дієвим, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, буде розмір застави у межах заподіяних збитків, а саме 387 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 171 836 грн.

Беручи до уваги вищевикладене, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а тому слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 387 ромірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, разом з тим по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що роботи були були виконані у повному обсязі, окрім того у клопотанні зазначена не вірна ділянка дороги де проводились роботи, а тому на його думку клопотання є необґрунтованим та безпідставним, просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що підозра оголошена ОСОБА_4 є необґрунтованою, органом досудового розслідування було проведно дослідження ділянки дороги де фактично роботи не проводились, проте ділянка роботи де була проведена робота не досліджувалась, окрім того пояснив, що оскільки у 2023 році коштів у замовника не було, роботи було проведено в борг, проте сам договір було складено і підписано у 2024 році, кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191 КПК України на його думку неможливо, клопотання слідчого є передчасним та недоцільним, ризики є недоведеними, окрім того зазначив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, має хронічні захворювання та потребує лікування, а тому просив слідчого суддю передати ОСОБА_4 на поруки депутатам Калинівської міської ради ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Додатково надав слідчому судді письмове заперечення на клопотання слідчого.

Депутат Калинівської міської ради ОСОБА_6 в судовому засіданні слідчому судді пояснила, що вона співпрацювала з ОСОБА_4 у минулому скликанні, проявив себе ОСОБА_4 виключно з позитивної сторони, а тому вона бажає взяти останнього на поруки. Додатково надала слідчому судді письмову заяву у якій просила передати ОСОБА_4 їй на поруки.

Депутат Калинівської міської ради ОСОБА_7 в судовому засіданні слідчому судді пояснила, що вона знайома з ОСОБА_4 певний час, останній фактично брав участь у ремонті дороги у 2023 році в борг, а тому заслуговує щоб передати його на поруки. Додатково надала слідчому судді письмову заяву у якій просила передати ОСОБА_4 їй на поруки.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, а тому слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Разом з тим, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ дійшов висновку про порушення статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вказавши, що заявник перебував під вартою протягом майже 12 місяців після прийняття рішення про звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не вжили необхідних заходів для визначення належного розміру застави.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою надання підозрюваному права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, підозрюваному ОСОБА_4 необхідно визначити заставу, яка буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

Враховуючи те, що стороною обвинувачення в клопотанні та в судовому засіданні доведено виключний випадок того, що розмір застави за особливо тяжке кримінальне правопорушення не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, тому слідчий суддя вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 182 КК України, визначити розмір застави, який перевищує встановлений КПК України розмір для особливо тяжкого кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Затримати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 19 жовтня 2025 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 19 жовтня 2025 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 387 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 171 836,00 (один мільйон сто сімдесят одна тисяча вісімсот тридцять шість) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, які дають право на перетин державного кордону.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 - визначити термін їх дії відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Організацію затримання ОСОБА_4 та складання протоколу затримання покласти на слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_8 .

В задоволенні заяви депутата Калинівської міської ради ОСОБА_6 про передачу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на поруки - відмовити.

В задоволенні заяви депутата Калинівської міської ради ОСОБА_7 про передачу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на поруки - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя