Номер провадження: 11-сс/813/1158/25
Справа № 521/8748/25 1-м/521/13/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах захисту ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2025 року відносно

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Узбекистан, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) з метою забезпечення видачі відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) строком до вирішення питання про його видачу та фактичної передачі компетентним органам Республіки Узбекистан, але не більше 12 (дванадцяти) місяців, тобто строку, встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволення клопотання прокурора.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що ОСОБА_8 за медичними показаннями не може утримуватись під вартою, оскільки в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор" йому не надається належна медична допомога.

Крім того зазначає, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, зокрема, одружений, має постійне місце проживання.

Також захисник наголошує, що в Республіці Узбекистан ОСОБА_8 переслідується політично.

Апеляційний розгляд проведено без участі ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), оскільки стороною захисту не заявлялось клопотання про забезпечення участі останнього в судовому розгляді.

В судовому засіданні апеляційного суду захисники підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; натомість прокурор заперечував проти апеляційної скарги сторони захисту та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч.1 ст.370 КПК України встановлює, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положення ч.7 ст.584 КПК України передбачають, що за результатами розгляду клопотання та за наявності певних для цього підстав може постановити одне із наступних рішень: 1) застосування екстрадиційного арешту; 2) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 4) застосування екстрадиційного арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію); 5) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Як вбачається із матеріалів провадження, 02.01.2025 року до чергової частини Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 02.01.2025 о 11 годині 20 хвилині за адресою: Білгород Дністровський район, пункт пропуску «Старокозаче», затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на міжнародному рівні розшукується правоохоронними органами Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_8 розшукується через канали Інтерполу правоохоронними органами Республіки Узбекистан з метою арешту та подальшої екстрадиції в цю державу для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 167 (розкрадання шляхом привласнення або розтрати) КК Республіки Узбекистан.

02.01.2025 співробітниками ВКП Білгород Дністровського РВП ГУНП в Одеській області складений протокол про затримання ОСОБА_8 в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України.

Підставою затримання є циркуляр про оголошення в міжнародний розшук №А-3139/3-2024 від 22.03.2024, в якому зазначено, що 17.09.2023 судом Court of Uzun district of Surkhandaryva region видано ордер на арешт для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 167 (розкрадання шляхом привласнення або розтрати) КК Республіки Узбекистан.

НЦБ Інтерполу в Республіці Узбекистан поінформоване про факт виявлення на території Одеської області розшукуваної особи.

Відповідно до інформації, наданої Відділом міжнародного співробітництва ГУНП в Одеській області від 02.01.2025 за №140-2025 вбачається, що станом на 02.01.2025 громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується на міжнародному рівні з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 167 (розкрадання шляхом привласнення або розтрати) КК Республіки Узбекистан. Згідно банків даних Інтерполу станом на 02.01.2025 громадянин Aliev Mykhammadjon розшукується на міжнародному рівні з 22.02.2013.

Органами досудового слідства Республіки Узбекистан ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні низки умисних злочинів, що виразилися в розкраданні шляхом присвоєння чужого майна, ввіреному особі і перебуває у його віданні, вчиненими, повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання посадовим становищем, особливо великому розмірі; у виготовленні, підробці офіційного документа, скоєними повторно.

ОСОБА_8 у період з січня 2022 до липня 2023 шляхом підробки документів щодо розвитку бджільництва взяв в банку на розвиток бізнесу потерпілих 294500000 узбецьких сум (28000 доларів США), які витратив на власні потреби.

Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_8 на території Республіки Узбекистан відповідає злочину, передбаченому ч. 5 ст. 191 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік.

Строки давності виконання обвинувального вироку, відповідно до ст. 80 КК України не сплили.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягання до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом IX цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно п.п. 10, 11 ст. 584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя, суд, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

В свою чергу відповідно, до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

На дотримання встановлених чинним законодавством норм при вирішенні питань, пов`язаних з позбавлення особи свободи, наголошується і в ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (ч. 1 п. f): Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: п. f) законний арешт або затримання особи, здійснені з метою запобігання її незаконному виїзду в країну, чи особи, щодо якої вживаються заходи з метою депортації або екстрадиції.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність підстав для застосування до затриманого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту), з огляду на таке.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 167 (розкрадання шляхом привласнення або розтрати) КК Республіки Узбекистан, що спростовує твердження захисників про те, що ОСОБА_8 переслідується з політичних мотивів.

Підставою для затримання ОСОБА_8 у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України є циркуляр про оголошення в міжнародний розшук №А-3139/3-2024 від 22.03.2024, в якому зазначено, що 17.09.2023 року судом Court of Uzun district of Surkhandaryva region видано ордер на арешт для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 167 (розкрадання шляхом привласнення або розтрати) КК Республіки Узбекистан.

Факт розшуку ОСОБА_8 за вчинення ним злочину, у зв`язку із чим Республіка Узбекистан подала запит про його видачу, учасниками судового засідання не заперечується, тому під час апеляційного розгляду не перевіряється.

Водночас, апеляційний суд вважає неспроможними доводи захисника про те, слідчий суддя послався на докази, отримані з порушенням процесуального порядку їх одержання, із посиланням на те, що документи, які начеб то свідчать про вчинення ОСОБА_8 злочину викладені російською, а не узбекською мовою, що може свідчити про їх підробку, оскільки матеріали судової справи містять лише документи викладені англійською мовою (одна із офіційних мов Інтерполу) та їх офіційний переклад на українську мову.

Водночас, на всіх стадіях судового розгляду ОСОБА_8 був представлений захисниками ОСОБА_11 та ОСОБА_7 та в суді 1-ої інстанції приймав участь перекладач ОСОБА_12 ..

Таким чином, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) злочину, перебування в міжнародному розшуку в іноземній країні, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, відсутність офіційного працевлаштування на території України, слідчий суддя прийшов обґрунтованого висновку, що наявний ризик того, що він може переховуватись від компетентних органів України з метою уникнення видачі до Республіки Узбекистан для притягнення до відповідальності за вчинення вищезазначеного злочину.

Крім того, слідчий суддя прийняв до уваги доводи захисників про наявність у ОСОБА_13 міцних соціальних зв`язків, а саме те, що ОСОБА_8 одружений, проживає з дружиною на території України, його дружина працевлаштована та має у власності будинок, проте позитивна характеристика дружини ОСОБА_14 не може бути прийнята до уваги під час вирішення питання стосовно застосування щодо нього запобіжного заходу для забезпечення видачі (екстрадиції).

Твердження сторони захисту про неврахування даних про особу ОСОБА_8 , колегія суддів визнає неспроможними, оскільки всі дані про його особу були враховані при постановленні судового рішення.

Враховуючи вищевикладені обставини слідчий суддя прийшов обґрунтованого висновку, що інший запобіжний захід, тобто більш м`який, ніж екстрадиційний арешт, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки до закінчення екстрадиційної перевірки.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 за медичними показаннями не може утримуватись під вартою, оскільки в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» йому не надається належна медична допомога, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно відповіді, наданої адвокату ОСОБА_15 ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України від 04.02.2025 року, ОСОБА_8 прибув до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» 04.01.2025 року, був оглянутий лікарями, скарг на стан здоров`я не висловлював та йому встановлений діагноз хронічний парапроктит та призначено відповідне лікування.

Разом з тим, апеляційний суд критично оцінює доводи сторони захисту щодо необхідності здійснення оперативного лікування ОСОБА_8 , оскільки як повідомив в судовому засіданні апеляційного суду прокурор, ОСОБА_8 відмовився від оперативного хірургічного втручання в умовах Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області.

В зв`язку з наведеним апеляційний вважає застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виправданим, а доводи сторони захисту в цій частині необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника стосовно незаконності оскарженої ухвали, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 32, 303, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах захисту ОСОБА_16 залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2025 року якою відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) з метою забезпечення видачі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4