Номер провадження: 11-кп/813/375/25
Справа № 513/210/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) між Одеським апеляційним судом та ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» матеріали кримінального провадження за №0001141 від 18.09.2021 року за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисника ОСОБА_11 , а також захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Саратського районного суду Одеської області від 26.09.2023 року, щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мала Токмачка, Оріхівського району Запорізької області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Розівка, колишнього Саратського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду:

ОСОБА_10 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115; ч.2 ст.185; ч.1 ст.357 КК України та призначено їй покарання:

-за ч.1 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років;

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_10 у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Строк відбування покарання обчислюється з моменту затримання, тобто з 20.09.2021 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_10 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20.09.2021 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишений без змін.

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185; ч.1 ст.357 КК України та йому призначено покарання:

-за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

До набрання вироком законної сили застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 обчислюється з 26.09.2023 року.

Вироком суду зі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 стягнуто на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі по 1716 (одній тисячі сімсот шістнадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, з кожного.

Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.

За вироком суду ОСОБА_10 ОСОБА_9 визнані винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 , 16 вересня 2021 року, приблизно о 02:00 год, знаходячись в одній із житлових кімнат будинку АДРЕСА_1 , під час розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклої сварки з господарем вищевказаного будинку ОСОБА_12 , переслідуючи виниклий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті останньому, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті своїх дій, зненацька взяла в одній із житлових кімнат будинку скалку та нанесла множинні удари ОСОБА_12 в область голови та грудної клітини, в результаті чого скалка зламалась.

Після чого, ОСОБА_10 продовжуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті потерпілому, знайшовши сокиру на місці пригоди, нанесла обухом сокири потерпілому ОСОБА_12 множинні удари в область грудної клітини.

В результаті своїх дій ОСОБА_10 спричинила потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-лицьової травми, 2 синців носу та лівої частини обличчя, двох саден лобу, п`яти забійних ран - правих лобово-скроневої-біля вушної, лоба зліва, лівої надбрівної дуги, нижньої губи та крила носу справа, крововиливів у м`які тканини правої лобово-тім`яно-скроневої ділянки, крововиливів у м`які тканини лівої лобово-тім`яно-скроневої ділянки, багато осколкових переломів кісток лицьового черепа справа, багато-осколкових переломів кісток склепіння та основи черепу справа, втиснутого перелому лобної кістки зліва, перелому виличного відростку верхньої щелепи зліва, розривів твердої мозкової оболонки в ділянці перелому кісток основи черепа справа, крововиливів під тверду мозкову оболонку, крововиливів під м`які мозкові оболонки на випуклій поверхні, обох тім`яних та скроневих часток, двох синців шиї, перелому лівого ріжка під`язикової кістки, перелому правого ріжка щитоподібного хряща, трьох саден і 6 синців грудної клітки, закритих осколкових переломів рукоятки грудини, перелому тіла грудини, численних переломів правих та лівих ребер по різних лініях, з пошкодженням пристінкової плеври, рясним крововиливом у м`які тканини навкруги переломів, синця та двох саден лівого плеча, 6 саден та 5 синців лівого передпліччя, синця та садна правого плеча, 6 саден та 3 синців правого передпліччя, від яких ОСОБА_12 помер на місці злочину.

Відкрита черепно-лицьова травма, численні переломи ребер, грудини, переломи ріжка під`язикової кістки та щитоподібного хряща, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя згідно з п.2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (б, в, г, ї, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Смерть ОСОБА_12 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленою у нього сполученою травмою голови, шиї, тулуба у вигляді: відкритої черепно-лицьової травми у вигляді переломів кісток лицьового та мозкового черепа, пошкодження твердої мозкової оболонки в ділянці основи черепа, крововиливів під м`яку та тверду оболонки головного мозку, закритих численних переломів грудини, ребер зліва та справа; переломів ріжка під`язикового і щитоподібного хряща. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 з`явився травматичний шок.

Далі, ОСОБА_10 , 16 вересня 2021 року, приблизно о 02 год. 10 хв., вже перебуваючи в одній із кімнат будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу таємно, умисно, викрали майно, а саме:

1) одну акумуляторну батарею для мобільного телефону на якій мається надпис NB-244 NOMI l000mAh 3.7 v Li-ION battery вартістю 154 гривні;

2) одну акумуляторну батарею мобільного телефону марки «SAMSUNG» В150АЕ 1800 mAh SIN LC 1G 224S/2-B$ вартістю 133 гривні;

3) один мобільний телефон марки «SONY Ericsson W580I» SN: CB5ADVTSQY 8007, вартістю 130 гривень;

4) один мобільний сенсорний телефон марки «NOKIA» модель N8XY Neries MADE IN FINLAND, IMEІ: НОМЕР_1 , вартістю 500 гривень;

5) один ліхтар корпус червоного кольору з ручкою, на якій мається кнопка чорного кольору, на корпусі мається наклейка з надписом іноземною мовою «MADE IN CHINA» вартістю 60 гривень;

6) одну упаковку рукавичок медичних латексних хірургічних припудрених марки IGAR» 1 пара, розмір 7, вартістю 11,70 гривень;

7) одну полімерну папку сірого кольору, в якій маються 14 файлів з аркушами паперу формату А4, вартістю 34 гривень;

8) одну нову полімерну папку рожевого кольору з файлами, вартістю 21.40 гривень;

9) один бра, вартістю 90 гривень;

10) один газовий балон, ємністю 50 л, вартістю 300 гривень,

які належать ОСОБА_12 , спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1435,1 гривень, після чого з місця скоєння крадіжки зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_10 , 16 вересня 2021 року, приблизно о 02 год. 15 хв., знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого умислу, з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме, пластикової банківської пенсійної картки AT «Ощадбанку» № НОМЕР_2 з надписом «VASYL MAKAROV», яка належить ОСОБА_12 , та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таємно, умисно, викрала вказану картку та таким чином привласнила її.

Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилася в подальшому привласненим майном на власний розсуд.

Так, ОСОБА_9 , 16 вересня 2021 року, приблизно о 02 год. 10 хв., вже перебуваючи в одній із кімнат будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу таємно, умисно, викрали майно, а саме:

1) одну акумуляторну батарею для мобільного телефону на якій мається надпис NB-244 NOMI l000mAh 3.7 v Li-ION battery вартістю 154 гривні;

2) одну акумуляторну батарею мобільного телефону марки «SAMSUNG» В150АЕ 1800 mAh SIN LC 1G 224S/2-B$ вартістю 133 гривні;

3) один мобільний телефон марки «SONY Ericsson W580I» SN: CB5ADVTSQY 8007, вартістю 130 гривень;

4) один мобільний сенсорний телефон марки «NOKIA» модель N8XY Neries MADE IN FINLAND, IMEІ: НОМЕР_1 , вартістю 500 гривень;

5) один ліхтар корпус червоного кольору з ручкою, на якій мається кнопка чорного кольору, на корпусі мається наклейка з надписом іноземною мовою «MADE IN CHINA» вартістю 60 гривень;

6) одну упаковку рукавичок медичних латексних хірургічних припудрених марки IGAR» 1 пара, розмір 7, вартістю 11,70 гривень;

7) одну полімерну папку сірого кольору, в якій маються 14 файлів з аркушами паперу формату А4, вартістю 34 гривень;

8) одну нову полімерну папку рожевого кольору з файлами, вартістю 21.40 гривень;

9) один бра, вартістю 90 гривень;

10) один газовий балон, ємністю 50 л, вартістю 300 гривень,

які належать ОСОБА_12 , спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 1435,1 гривень, після чого з місця скоєння крадіжки зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_9 , 16 вересня 2021 року, приблизно о 02 год. 15 хв., перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклого умислу, з корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме, пластикової банківської пенсійної картки AT «Ощадбанку» № НОМЕР_2 з надписом «VASYL MAKAROV», яка належить ОСОБА_12 , та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4,1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таємно, умисно, викрав вказану картку та таким чином привласнив її.

Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився в подальшому привласненим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , в період часу з 02 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року, маючи єдиний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів з раніше привласненої ним картки AT «Ощадбанк», № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_12 , не маючи значного розриву у часі, скоїв злочин при наступних обставинах:

Реалізуючи свій умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_9 , маючи при собі банківську картку AT «Ощадбанк», № НОМЕР_2 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_12 , 02.10.2022 року, о 21:56 год, з банкомату, розташованому приміщенні по АДРЕСА_4 , заздалегідь знаючи пін-код до банківської картки ОСОБА_12 , бажаючи заволодіти та розпорядитись грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку у власних цілях, діючи умисно, повторно, зняв та заволодів грошовими коштами в сумі 100 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , маючи при собі банківську картку AT «Ощадбанк», № НОМЕР_2 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_12 , 02.10.2022 року, о 21:58 год, з банкомату, розташованому у приміщенні по АДРЕСА_4 , заздалегідь знаючи пін-код до банківської картки ОСОБА_12 , бажаючи заволодіти та розпорядитись грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку у власних цілях, діючи умисно, повторно, зняв та заволодів грошовими коштами в сумі 2000 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , маючи при собі банківську картку AT «Ощадбанк», № НОМЕР_2 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_12 , 02.10.2022 року, о 22:07 год, з банкомату, розташованому у приміщенні по АДРЕСА_4 , заздалегідь знаючи пін-код до банківської картки ОСОБА_12 , бажаючи заволодіти та розпорядитись грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку у власних цілях, діючи умисно, повторно, зняв та заволодів грошовими коштами в сумі 400 гривень.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 , маючи при собі банківську картку AT «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , яка належить та імітована на ім`я ОСОБА_12 , 31.10.2022 року, о 18:35 год, з банкомату, розташованому у приміщенні по АДРЕСА_4 , заздалегідь знаючи пін-код до банківської картки ОСОБА_12 , бажаючи заволодіти та розпорядитись грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку у власних цілях, діючи умисно, повторно, зняв та заволодів грошовими коштами в сумі 50 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 на загальну суму 2550 гривень.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_11 та обвинувачена ОСОБА_10 , кожна окремо, подали апеляційні скарги, яку обвинувачена ОСОБА_10 доповнила.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить вирок суду щодо ОСОБА_10 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді.

Обвинувачена ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати на призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Крім того, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 також звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_10 заявили клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_12 від 16 вересня 2021 року, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисників та обвинувачених, які підтримали клопотання про закриття кримінального провадження; думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання; дослідивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи клопотання; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 1 статті 5 Кримінального Кодексу України регламентує, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип гарантований ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

За приписами ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-IX).

Законом №3886-IX внесені зміни у ст.51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якими підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст.51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року (справа №278/1566/21, провадження №51-2555кмо24), суд касаційної інстанції зробив правовий висновок, відповідно до якого Закон №3886-IX, яким внесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого майна розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнані винуватими, в тому числі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_12 , який мав місце 16 вересня 2021 року.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону №3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, у 2021 році становила 2270 гривень.

Згідно вироку місцевого суду протиправними діями обвинувачених за вказаним епізодом крадіжки, який мав місце 16 вересня 2021 року, потерпілому ОСОБА_12 заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 1435 грн. 10 коп.

За таких обставин у даному кримінальному провадженні вартість викраденого обвинуваченими майна на час вчинення крадіжки за епізодом від 16 вересня 2021 року не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2270 грн. - станом на 2021 рік, а отже до цього діяння мають застосуватись положення ст.5 КК і на теперішній час інкриміновані обвинуваченим дії не підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК.

Відповідно до положень ч.1 ст.479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч.2 ст.479-2 КПК за відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.3 ст.479-2 КПК якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4 - 1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи той факт, що в даному кримінальному провадженні обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 надана згода на закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, апеляційний суд керується положеннями п.4-1 ч.1 ст.284, ч.3 ст.479-2 КПК.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст.284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст.417 КПК суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного, враховуючи заявлені стороною захисту клопотання та надання обвинуваченими згоди на закриття провадження, керуючись положеннями п.4-1 ч.1 ст.284, ч.3 ст.479-2, ст.417 КПК, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині засудження обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_12 від 16 вересня 2021 року та закрити кримінальне провадження в цій частині, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст.ст. 284, 376, 404, 405, 407, 417, 419, 424, 479-2, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Саратського районного суду Одеської області від 26 вересня 2023 року в частині засудження обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_12 від 16 вересня 2021 року скасувати.

Закрити кримінальне провадження №0001141 від 18.09.2021 року в частині обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за епізодом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_12 від 16 вересня 2021 року на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4