Справа № 615/2368/24
Провадження № 1-кп/615/39/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ков`яги Валківського району Харківської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ

Наприкінці жовтня місяця 2024 року, більш точної дати під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , йшовши по АДРЕСА_1 та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 , впевнився, що наразі на території домоволодіння господаря немає, у зв?язку з чим, останній не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння. Після цього, діючи з єдиним прямим умислом спрямованим на проникнення до іншого володіння особи, а саме житлового будинку, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зайшов через вхідні двері на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . підійшов до вхідних дверей житлового будинку та зайшовши через відчинені вхідні двері, протиправно, без дозволу власниці, достовірно знаючи, що останній не давав йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному приміщенні, проник до погребу розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить потерпілому ОСОБА_5

05.11.2024 року о 19:00 год ОСОБА_4 , йшовши по АДРЕСА_1 , та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 , впевнившись, що наразі на території домоволодіння господаря немає, у зв?язку з чим останній не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння. Після цього, діючи з єдиним прямим умислом спрямованим на проникнення до іншого володіння особи, а саме господарського приміщення, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зайшов через незакриту хвіртку на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , підійшов до вхідних дверей літньої кухні, відкривши відчинені двері, протиправно, без дозволу власника, достовірно знаючи, що останній не давав йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному приміщенні проник до літньої кухні розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_6

07.11.2024 року о 20:30 год ОСОБА_4 , йшовши по АДРЕСА_1 , та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_4 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 , впевнившись, що наразі на території домоволодіння господаря немає, у зв?язку з чим останній не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння. Після цього, діючи з єдиним прямим умислом спрямованим на проникнення до іншого володіння особи, а саме господарського приміщення, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зайшов через незакриту хвіртку на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , підійшов до вхідних дверей літньої кухні, відкривши відчинені двері, протиправно, без дозволу власника, достовірно знаючи, що останній не давав йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному приміщенні проник до літньої кухні розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_6

09.11.2024 року о 18:45 год ОСОБА_4 , йшовши по АДРЕСА_4 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 , впевнившись, що наразі на території домоволодіння господаря немає, у зв?язку з чим останній не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння. Після цього, діючи з єдиним прямим умислом спрямованим на проникнення до іншого володіння особи, а саме господарського приміщення, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зайшов через незакриту хвіртку на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , підійшов до вхідних дверей літньої кухні, відкривши відчинені двері, протиправно, без дозволу власника, достовірно знаючи, що останній не давав йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному приміщенні проник до літньої кухні розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_6

02.12.2024 року, більш точний час під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , йшовши по тупику Шкільному в смт. Ков?яги, Богодухівського району, Харківської області, проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_5 , яке належить потерпілій ОСОБА_7 , впевнившись, що наразі на території домоволодіння господарки немає, у зв`язку з чим, остання не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння. Після цього, діючи з єдиним прямим умислом спрямованим на проникнення до житлового будинку, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зайшов через вхідні двері на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до вхідних дверей будинку, де при цьому збити навісний замок не зміг та потім вибивши скло віконної рами, протиправно, без дозволу власниці, достовірно знаючи, що остання не давала йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному приміщенні проник до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_7

08.12.2024 року о 02:00 год ОСОБА_4 , йшовши по АДРЕСА_1 , та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_6 , яке належить потерпілій ОСОБА_8 , впевнився, що наразі на території домоволодіння господарки немає, у зв?язку з чим, остання не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння. Після цього, діючи з єдиним прямим умислом спрямованим на проникнення до іншого володіння особи, а саме погребу, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зайшов через задній двір на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до вхідних дверей погребу, збивши навісний замок за допомогою сокири на вхідних дверях погребу, відчинивши їх, протиправно, без дозволу власниці, достовірно знаючи, що остання не давала йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному приміщенні проник до погребу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_8

10.12.2024 року о 03:00 год. ОСОБА_4 , йшовши по АДРЕСА_1 , та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_6 , яке належить потерпілій ОСОБА_8 , впевнився, що наразі на території домоволодіння господарки немає, у зв?язку з чим, остання не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння. Після цього, діючи з єдиним прямим умислом спрямованим на проникнення до іншого володіння особи, а саме погребу, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зайшов через задній двір на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до вхідних дверей погребу, на яких висів не замкнений навісний замок, знявши його та відчинивши двері, протиправно, без дозволу власниці, достовірно знаючи, що остання не давала йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному приміщенні проник до погребу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_8

15.12.2024 року о 01:00 год ОСОБА_4 , йшовши по АДРЕСА_1 , та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_6 , яке належить потерпілій ОСОБА_8 , впевнився, що наразі на території домоволодіння господарки немає, у зв?язку з чим, остання не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння. Після цього, діючи з єдиним прямим умислом спрямованим на проникнення до іншого володіння особи, а саме погребу, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зайшов через задній двір на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до вхідних дверей погребу, на яких висів не замкнений навісний замок, знявши його та відчинивши двері, протиправно, без дозволу власниці, достовірно знаючи, що остання не давала йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному приміщенні проник до погребу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_8

29.12.2024 року о 02:00 год ОСОБА_4 , йшовши по АДРЕСА_1 , та проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_6 , яке належить потерпілій ОСОБА_8 , впевнився, що наразі на території домоволодіння господарки немає, у зв?язку з чим, остання не зможе перешкодити йому проникнути до вищевказаного домоволодіння. Після цього, діючи з єдиним прямим умислом спрямованим на проникнення до іншого володіння особи, а саме погребу, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла чи іншого володіння особи, а також волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 зайшов через задній двір на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до вхідних дверей погребу, на яких висів не замкнений навісний замок, знявши його та відчинивши двері, протиправно, без дозволу власниці, достовірно знаючи, що остання не давала йому дозвіл на проникнення та перебування у вказаному приміщенні проник до погребу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить потерпілій ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, зазначив, що при обставинах викладених в обвинувальних актах дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, в яких просять розгляд кримінального провадження проводити за їх відсутності, претензій до обвинуваченого не мають, обвинувачення підтримують в повному обсязі та прохають залишити на вирішення суду.

За згодою обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, а тому суд, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

Аналізуючи викладене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він вчинив кримінальне правопорушення, передбаче ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла та до іншого володіння особи.

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 162 КК України, належать до категорії кримінальних проступків.

Вивчивши відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом встановлено, що він є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, захищає Вітчизну, має поранення, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває, неодружений, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визначаючи вид і розмір покарання суд виходить із того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1