ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/5666/24

Провадження № 1-кп/0285/252/25

17 червня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000886 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинського Житомирської області, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

установив :

15 вересня 2024 року близько 01 години 20 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу будинку №10 по вулиці Переяславській в м. Звягель, Житомирської області, де побачив транспортний засіб, а саме: автобус-D, марки «MERCEDES-BENZ», моделі «412 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через незачинені праві пасажирські дверцята проник до салону автобуса. Надалі, перебуваючи за кермом водія за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, здійснив запуск двигуна та умисно незаконно заволодів цим транспортним засобом, поїхавши в напрямку вулиці Акі Камбарова в м. Звягель, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 329 780 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно він 15 вересня 2024 року близько 24 години, вночі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, заволодів транспортним засобом, а саме автобусом-D, марки «MERCEDES-BENZ», моделі «412 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поблизу будинку № 10 по вул. Переяславській в м. Звягель Житомирської області. У вчиненому розкаявся. Вказав, що має намір відшкодувати потерпілому завдану шкоду.

Потерпілий у судовому засіданні вказав, що у разі відшкодування йому завданої шкоди не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченого.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, з`ясуванням думки потерпілого щодо покарання обвинуваченого, а також дослідженням характеризуючи даних, що стосуються особи обвинуваченого, речових доказів, арештованого майна та судових витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Суд, відповідно до загальних засад кримінального судочинства, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, прийшов до висновку, що умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, слід кваліфікувати як кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

Відповідно до ст. 66 КК України, як пом`якшуючу покарання обставину, суд враховує щире каяття ОСОБА_4 .

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При обранні виду покарання суд враховує особу обвинуваченого, який судимостей немає, його молодий вік, відсутність життєвого досвіду, стан здоров`я, негативну характеристику за місцем проживання, на обліку в наркологічному кабінеті та психіатричному кабінеті не перебуває, відношення до вчиненого, який свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, має намір відшкодувати потерпілому завдану шкоду.

Також суд зважає на позицію потерпілого у даному кримінальному провадженні, який просив у разі відшкодування йому завданої шкоди суворо обвинуваченого не карати.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні № 15-рп/2004, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 289 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень та таким, що відповідає меті та загальним засадам призначення покарання згідно ст.ст. 50 та 65 КК України.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, який шкодує про вчинене та розкаявся, у якого, з огляду на його молодий вік, відсутній життєвий досвід та який має намір відшкодувати потерпілому завдану шкоду, обставини, що пом`якшують покарання, позицію потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого у разі відшкодування йому завданого збитку, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України в умовах звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням.

При цьому, суд вважає за необхідне призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді конфіскації майна, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Запобіжний захід в ході кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувався і підстави для його застосування відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт на майно підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання за цим законом 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи, а саме:

- за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-24/13982-АВ від 20.09.2024, у розмірі 2 271 грн 84 коп.

Речові докази:

- автобус-D MERSEDES-BENZ 412 D, реєстраційний номер НОМЕР_2 - залишити потерпілому ОСОБА_6 ,

- пару кросівок - повернути власнику або володільцю.

Арешт накладений, згідно ухвали слідчого судді Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.09.2024 у справі № 285/4789/24, на автобус-D MERSEDES-BENZ 412 D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та пару кросівок, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1