Провадження №1-кп/193/102/25
У Х В А Л А

іменем України

23 липня 2025 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області у межах кримінального провадження №0000188 від 15.05.2025 клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сергіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , старшого навідника 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 штурмової роти в/ч НОМЕР_1 , згідно вимог ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

21.01.2021 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України. 28.09.2022 на підставі ухвали суду провадження зупинено у зв`язку з призовом ОСОБА_4 для проходження військової служби за призовом під час загальної мобілізації;

13.10.2023 у відношенні ОСОБА_4 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт за ч.4 ст. 185 КК України ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за №0000188 від 15.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 60 560 грн.

Прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 26.07.2025, з тих підстав, що ризики, які слугували підставою для обрання такого запобіжного заходу не відпали та не змінились, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу унеможливить забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Також прокурор вважав за можливе залишити для обвинуваченого можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у раніше визначеному судом розмірі, - 60 560 грн..

Вважає, що метою продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання ризикам, передбаченими пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від суду, враховуючи те, що обвинувачений вважається особою, яка самовільно залишила військову частину, усвідомлює те що за вказане діяння передбачена кримінальна відповідальність, не бажає повертатися на військову службу, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зважаючи не те, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає по сусідству із потерпілим ОСОБА_6 , пов`язаний дружніми зв`язками зі свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , на якого може здійснюватися вплив для зміни свідчень останніх з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, продовжить вчиняти інші або аналогічні кримінальні правопорушення зважаючи на те, що ОСОБА_4 не має постійного, офіційного джерела доходу, не маючи грошових коштів для задоволення власних потреб, продовжить вчиняти майнові злочини задля отримання грошових коштів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив замінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_9 підтримав доводи обвинуваченого, просить суд замінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тимання під вартою на домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання з`явився, вважає за доцільне змінити обвинуваченом запобіжний захід на домашній арешт, так як з обвинуваченим вони перебувають в дружніх відносинах, є сусідами, і потерпілий не відчуває, що обвинувачений може впливати на нього як свідка по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що за ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в межах вказаного кримінального провадження на досудовому розслідуванні, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26 липня 2025 року з можливістю внесення застави у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 201, ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Виходячи з положень глави 18 КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Дійсно, згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5ст. 176 цього кодексу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу враховується в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців, постійного місця роботи, навчання; репутацію, його майновий стан; наявність судимостей; повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 суд дійшов висновку про існування обставин, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Також, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, що йому інкримінується, імовірну можливість продовження обвинуваченим протиправної поведінки у подальшому.

Суд враховує ризик вірогідності його переховування від суду та тяжкість вчинентх кримінальних правопорушень, отже обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не припинили існувати.

Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутого щодо ОСОБА_4 обвинувачення, можливо виправдано вважати, що такий ризик існує.

У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає що на даній стадії судового провадження відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який, ніж тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Слід також відмітити, що застава у розмірі 60 560 грн визначена судом з урахуванням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у мінімальному розмірі.

Таким чином, суд вважає, що прокурором було доведено наявність достатніх підстав, вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і про необхідність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 діб з можливістю внесення раніше визначеної застави у розмірі 60 560 грн.

Керуючись ст. 182, 183, 194, 197, 199, 315, 331, 371, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 вересня 2025 року включно з можливістю внесення раніше визначеної застави у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_4 застави у визначеному розмірі, вважати, що до нього застосований запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати обвинуваченого виконувати такі обов`язки на строк до 20.09.2025, а саме:

1) не відлучатися з с. Сергіївка Криворізького (Софіївського) району Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи;

3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;

4) утримуватись від жодних спілкувань з потерпілим та свідками.

Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг).

Оскарження ухвали про продовження строку тримання під вартою, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання та не зупиняє судовий розгляд кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1