№ 207/2723/23
№ 1-кп/207/78/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000112 за обвинуваченням

ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_8 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки згідно ст. 177 КПК України прокурор вважає, що лише даний запобіжний захід дозволить уникнути ризиків протиправного впливу обвинуваченого на свідків, скоєння ним інших правопорушень, ухилення від суду, з урахуванням того, що ступінь ризиків не знизилась. У даній справі триває судовий розгляд, не допитані свідки та обвинувачені, не досліджені інші докази.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просив обрати цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого, вважає, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суттєво знизилась за час судового розгляду, оскільки обвинувачений тривалий час під вартою, існування цих ризиків на його думку не доведено прокурором у суді шляхом надання відповідних доказів.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав захисника, пояснив, що на його думку має сталі соціальні зв`язки.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_4 окремих заяв з приводу клопотання прокурора не мали, підтримали позицію захисту.

Заслухавши прокурора, обвинувачених, захисників, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України не відпали і їх ступінь суттєво не знизилася, тому відсутні на даний час підстави для застосування більш м`якого, ніж діючий на даний час, запобіжного заходу.

Так злочин, інкримінований обвинуваченому, відноситься до особливо тяжких, обвинувачений на час затримання не працював і не мав легального джерела доходу, міцних соціальних зв`язків, відсутні дані стосовно наявності малолітніх дітей та/або інших осіб на утриманні, стосовно неможливості тримання під вартою за станом здоров`я, у справі триває судовий розгляд, стадія дослідження письмових та відео- доказів, однак не допитані учасники процесу, в тому числі свідки, обвинувачені, не досліджені усі докази.

Виходячи з викладеного, є підстави вважати реальним та обгрунтованим існування ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі під дією домашнього арешту під час дії воєнного стану, може вчинити новий злочин в умовах відсутності офіційного легального джерела доходу, продовжити протиправну діяльність, ухилятись від явки до суду, у протиправний спосіб вплинути на учасників процесу (свідків).

З урахуванням того, що кримінальне провадження перебуває у суді на стадії, коли триває судовий розгляд, однак з об`єктивних причин (зайнятість та заміна прокурора, зайнятість адвокатів у інших справах, смерть одного з обвинувачених тощо) не досліджені усі докази, не допитувались свідки, самі обвинувачені, суд вважає, що ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків відносно обвинуваченого не змінилась та не знизилась з часу вирішення питання про обрання запобіжного заходу і вказану обставину не спростовано стороною захисту у суді, у зв`язку з чим суд вважає, що клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити та продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до постановлення вироку суду, але не більш ніж на 60 діб.

Відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Згідно ч. 3 ст.183 КПК України судом встановлено заставу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою від 04.07.2024.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.12.2024 знижено розмір застави до 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підстав змінити вказаний розмір суд не має.

Запобіжний захід у вигляді застави має відповідати тяжкості злочину та запобігати ризикам встановленим ст. 177 КПК України.

Таким чином, суд вважав необхідним клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, продовживши відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не більш ніж на 60 діб, залишивши можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки цей розмір застави є мінімальним і є достатнім для запобігання ризикам встановленим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 194, 331, 379 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сроком на 60 діб відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» до ухвалення вироку по справі, але не більше ніж до 06 жовтня 2025 року, включно.

Встановити заставу обвинуваченому ОСОБА_6 у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960,00 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави ТУ ДСА України в Дніпропетровській області. Обвинувачений або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України iiкласти на обвинуваченого ОСОБА_6 у разі внесення застави, такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомляти посадовій особі чи органу, який здійснив виклик; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок суду, повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі за місцем утримання.

У разі внесення застави і з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами, визначеними слідчим або прокурором з приводу обставин вчинення інкримінованого їм злочину;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити термін дії покладених судом на ОСОБА_6 обов`язків до 06 жовтня 2025 року включно, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання ними покладених на них цією ухвалою обов`язків, застава звертається у дохід держави.»

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1