Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4302/25
Провадження № 1-кс/644/566/25

УХВАЛА

Іменем України

20 травня 2025 року.

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000631 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на сокиру, добровільно видану 16.05.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.2 ст. 100 КПК України.

Клопотання мотивовано тим, що 16.05.2025 до ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 16.05.2025 о 08:12 годині невстановлена особа чоловічої статі з хуліганських спонукань предметом, схожим на сокиру, пошкодила вхідні двері до адміністративної будівлі Індустріального районного суду м. Харкова, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Біблика, 18.

Опитаний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що він протягом тривалого часу проживає адресою: АДРЕСА_1 , квартира знаходиться на 2-му поверсі будівлі. На 1-му поверсі даної будівлі розташоване приміщення (корпус) Індустріального (Орджонікідзевського) районного суду, вхід до даного приміщення здійснюється через металеві двері коричневого кольору, перед даними дверима розташовані сходи з поручнями. Також він доповнив, що квартира в якій він проживає розташована над приміщенням суду, а саме над вказаними дверима та працівники заходячи до вказаного приміщення дуже гучно закривають двері створюючи шум, тобто сильно стукають дверима, що йому дуже не подобається та злить. Так, 16.05.2025 приблизно о 08:00 год. він перебував в себе вдома, спав, в цей час почув сильний шум, а саме хтось сильно закрив вищевказані двері, від даного шуму він прокинувся та розізлився, після чого одягнувся та через те, що був сильно обурений, вирішив, що потрібно піти та вирішити дане питання. Так 16.05.2025 приблизно о 08:10 він взяв сокиру, яка перебула в його квартирі та вибіг на вулицю, підійшов до вищевказаної двері, спочатку спробував відкрити двері, однак в нього не вийшло, після чого він почав сокирою наносити удари по металевих вхідних дверях до приміщення суду, наніс близько десяти ударів сокирою по вхідних дверях, після чого повернувся додому.

16.05.2025 надійшла заява від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на підставі ч. 2 ст. 100 КПК України добровільно видав сокиру, яка належить ОСОБА_3 . Сокиру було оглянуто та поміщено до картонного коробка з пояснювальними написами та опечатано.

16.05.2025 дізнавачем винесено постанову про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу добровільно виданого майна, а саме сокири.

Вищевказаний речовий доказ є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000231 від 16.05.2025 за ч. 1 ст. 296 КК України, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Процесуальний статус ОСОБА_3 , на цей час - третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Прокурор в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі.

Вивчивши матеріали клопотання, оцінивши надані прокурором докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

На підтвердження викладених обставин до клопотання долучені:

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000631 від 16.05.2025;

заява ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 16.05.2025;

протокол огляду місця події від 16.05.2025 та фототаблиця до нього;

протокол огляду речей та предметів від 16.05.2025 та фототаблиця до нього;

заява ОСОБА_3 від 16.05.2025 про добровільну видачу сокири;

пояснення ОСОБА_3 від 16.05.2025;

постанова про визнання речовими доказами від 16.05.2025.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу)

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що за сукупністю обставин, які встановлені органом досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000631 від 16.05.2025 та викладені в клопотанні, є достатні підстави вважати, що добровільно видана ОСОБА_3 16.05.2025 сокира, поміщена до картонного коробка з пояснювальними написами, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки є речовим доказом у кримінальному провадженні.

При цьому, суд також враховує, що вказану річ може бути приховано, пошкоджено, знищено, перетворено, відчужено, що в результаті може перешкодити здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, вищезазначене вилучене майно, відповідає вимогам ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, а саме: є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Враховуючи, що вилучене майно має доказове значення по кримінальному провадженню, суд вважає, що зазначене майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у частині 2 статті 167 КПК України, і на нього необхідно накласти арешт.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000631 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 167, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000631 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,- задовольнити.

Накласти арешт на сокиру, добровільно видану 16.05.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.2 ст. 100 КПК України, поміщену до картонного коробка з пояснювальними написами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1