Номер провадження: 11-сс/813/1100/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

28.05.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України апеляційну скаргу представника ТОВ «ТД Бар Олія» () - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 року в кримінальному провадженні №0000015 від 22.01.2025 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого детектива Головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та надано дозвіл на проведення обшуку цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Привільне, вул. Широка, 2-А, у кримінальному провадженні №0000015 внесеного до ЄРДР 22.01.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник юридичної особи подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалупро надання дозволу на проведення обшуку.

В обґрунтування права на подання апеляційної скарги адвокат посилається на порушення територіальної підсудності під час розгляду клопотання слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси та на практику Верховного Суду, зокрема Постанову від 10.01.2019 року (справа №210/2161/17).

Перевіривши доводи апеляційної скарги та долучені до неї документи, суддя-доповідач вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження, з огляду на таке.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 7 КПК України (далі - КПК) зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок та перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК.

Частина 1 ст. 24 КПК встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 309 КПК визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. При цьому, частиною третьою статті 309 КПК прямо передбачено, що скарги та інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді. Тобто у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами слідчого судді, їх законність підлягає перевірці судом першої інстанції під час підготовчого провадження.

Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.29 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».

Відповідно до висновків ККС ВС у постанові від 21.12.2023 року (справа №761/15583/23, провадження №51-4768км23), ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку відповідно до положень ст.309 КПК у взаємозв`язку зі ст. 234 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

За наведених обставин, посилання адвоката на постанову суду касаційної інстанції від 10.01.2019 року (справа №210/2161/17)в обґрунтування існування права на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, є безпідставними, оскільки вказане рішення суду касаційної інстанції стосується рішення ухваленого слідчим суддею, яке не передбачено законом та КПК не дає можливості його оскаржити.

У даному випадку, адвокат оскаржує ухвалу слідчого судді, постановлення якої передбачене кримінальним процесуальним законом, тобто зазначене питання врегульоване положеннями КПК України.

Доводи адвоката про порушення територіальної підсудності під час розгляду клопотання слідчим суддею, як на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема п.3 ч.1 ст.409 КПК, що на її думку є окремою підставою, яка дає право на апеляційне оскарження, суддя-доповідач не приймає до уваги з огляду на те, що вказані обставини можуть бути предметом дослідження під час судового розгляду в ході вирішення питання про належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, однак не можуть бути предметом апеляційного розгляду в рамках оскарження ухвали слідчого судді, яка у відповідності до вимог ст.392 КПК оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач звертає увагу апелянта, що у випадку порушення територіальної підсудності під час розгляду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку, складений за результатами зазначеної слідчої дії протокол може бути визнаний недопустимим доказом. Однак, вказані питання підлягають перевірці і оцінці під час розгляду питань пов`язаних із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження або розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Враховуючи вище наведене та положення ст.309 КПК, суддя-доповідач, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 309, 392, 399 КПК України, суддя-доповідач,

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «ТД Бар Олія» () - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.04.2025 року про надання дозволу на проведення обшуку цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Привільне, вул. Широка, 2-А,в кримінальному провадженні №0000015 від 22.01.2025 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, разом з апеляційною скаргою та долученими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_2