печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах MATILDA CHARTER INC про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.04.2022, у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах MATILDA CHARTER INC про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.04.2022 у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022на об`єкт рухомого майна судно VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1.

Мотивуючи означене клопотання, адвокат вказує, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки судно VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1 ще до початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації в Україну перебувало та перебуває у власності MATILDA CHARTER INC, яка зареєстрована на Маршаллових Островах, жодних доказів того, що діяльність вказаного судна якимось чином фінансувала збройну агресію Російської Федерації проти України матеріали кримінального провадження № 0000160 від 04.04.2022 не містять.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явились, про розгляд клопотання повідомлялись належним чином, прокурор подав до суду заперечення у яких просив відмовити у задоволенні клопотання.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги визначені у клопотанні підтримує, просить задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить наступного висновку.

Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 110-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 110-2, ст. 198, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 385, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 1 ст. 111 КК України.

У даному кримінальному провадженні об`єднано матеріали досудових розслідувань кримінальних правопорушень, розслідування яких здійснюється за фактами фінансування дій, вчинених з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади, зміни меж території або державного кордону України, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних із такими фактами та особами, причетними до їх вчинення.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.04.2022 у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022 (справа № 463/2408/22) накладено арешт об`єкт рухомого майна судно VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1, яке прибуло до України під прапором Російської Федерації та перебувало у власності у резидента Російської Федерації (ООО «Река-Море», адреса: РФ, м. Ростов-на-Дону, Ростовська область, ІНН ), а 04.03.2022 змінило власника на «MATILDA CHARTER INC», прапор Республіки Замбія.

Заборонено Капітану Чорноморського морського порту оформлювати та надавати дозвіл на вихід з акваторії морських портів судна VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1.

Заборонено Адміністрації морських портів України, Державній прикордонній службі України, Південному регіональному управлінню (м. Одеса) Державної прикордонної служби, Регіональному управлінні Морської охорони (м. Одеса) та Державній службі морського та річкового транспорту України надавати будь-які дозволи на вихід з Чорноморського морського порту та акваторії територіальних вод України судна VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1.

Заборонено будь-якій уповноваженій особі здійснювати зміну та/або реєстрацію/перереєстрацію права власності на судно VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03.05.2022 у кримінальному провадженні № 0000160 від 04.04.2022 (справа № 463/2408/22) передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління, судно VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.04.2022 вбачається, що підставами накладення арешту є забезпечення кримінального провадження, а саме, забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства щодо накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак прокурор належним чином не зміг довести необхідність накладення арешту з метою забезпечення речових доказів, не зазначивши, яким саме чином судно відповідає критеріям речового доказу, визначеним у статті 98 КПК України та не надав жодного фактичного підтвердження того, що судно було об`єктом кримінально протиправних дій або набуте таким шляхом.

Замість обґрунтованого і логічно-послідовного аналізу, прокурор обмежився загальними твердженнями про участь судна у діях, спрямованих на посягання на державний суверенітет України,що не знаходять свого об`єктивного підтвердження.

Саме по собі наявність постанови про визнання речовим доказом не спростовує цих обставин і не може слугувати підставою для подальшого позбавлення власника майна вільно користуватися ним.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з цим, заявником було надано документи, які підтверджують право власності MATILDA CHARTER INC над судном та свідчать про відсутність будь-якого зв`язку як зазначеного майна, так і його законних власників із кримінальним провадженням.

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння MATILDA CHARTER INC належного йому майна, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора або судового рішення, шо набрало законної сили, якими скасовано арешт прийнятих в управління активів та або скасовано передачу активів в управління Національному агентству, за умови наявності судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, Національне агентство протягом десяти робочих днів повертає їх законному власнику.

Таким чином, оскільки слідчий суддя прийшов до висновку про скасування арешту майна - майно має бути повернуто законному власнику оскільки подальші підстави його перебування в управлінні Національного агентства відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 28.04.2022, у кримінальному провадженні №0000160 від 04.04.2022 на об`єкт рухомого майна судно VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1 яке належить «MATILDA CHARTER INC», прапор Республіки Камерун.

Повноваження Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інший злочинів з управління судном VOLGONEFT-268 IMO НОМЕР_1, яке належить «MATILDA CHARTER INC», прапор Республіки Камерун - припинити.

Ухвала підлягає негайному виконанню і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1