Номер провадження: 11-кп/813/687/25
Справа № 947/4355/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Київського райсуду м. Одеси від 26.03.2024 у к/п №0000079 від 13.01.2024 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

-обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 369 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції від 26.03.2024 затверджено угоду про визнання винуватості від 31.01.2024, укладену між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_10 .

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 369 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації особистого майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання відраховано з часу фактичного затримання - з 26.01.2024 року.

Ухвалою суду від 09.04.2024 до резолютивної частини вказаного вироку суду внесено уточнення та зазначено, що строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 слід рахувати з моменту затримання, а саме: з 25.01.2024.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 , обґрунтовуючи свої вимоги, вказав на здійснення щодо нього постійного тиску з боку працівників поліції впродовж досудового слідства та судового розгляду справи, що стало перешкодою для надання суду пояснень з приводу порушень, допущених під час затвердження угоди про визнання винуватості.

Наведені обставини обвинувачений ОСОБА_8 також підтвердив в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку із чим прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання щодо доручення ДБР проведення відповідної перевірку заяви обвинуваченого.

Заслухавши позицію сторони захисту, яка наполягала на проведенні перевірки доводів обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Так, ч. 6 ст. 206 КПК України передбачає, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування злочинів вчинених серед іншого працівником право-охоронного органу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Виходячи із положень ст. 3 Конвенції, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства та дізнання, у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування. Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція ЄСПЛ, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 ріш. від 12.06.2008), «Вергельський проти України» (п. 97 ріш. від 12.03.2009), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (ріш. від 24.06.2010), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21.04.2011).

Як визначив ЄСПЛ у справі «Вергельський проти України» (п. 97 ріш. від 12.03.2009) та у справі «Яременко проти України» (п. 57 ріш. від 12.06.2008), в тих справах, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана поганому поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст. 3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити у світлі загального обов`язку держави відповідно до ст. 1 Конвенції, вимагає за своїм змістом, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування.

Аналогічну позицію висловив ККС у складі ВС в постанові № 532/47/16-к від 21.06.2018. Суд касаційної інстанції підкреслив, що залишення без процесуальної уваги заяв обвинуваченої особи про фізичний та психологічний тиск є істотним порушенням кримінального процесуального закону відповідно до ст. 419 КПК України.

Отже, враховуючи заяву обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів, вважає за необхідне клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити та доручити 2-му СВ (з дислокацією в м. Одеса) ТУ ДБР розташованому в м. Миколаєві, провести перевірку обставин, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо застосування до нього заходів впливу з боку працівників поліції при здійсненні слідчих дій у к/п №0000079 від 13.01.2024, шляхом внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

При цьому, враховуючи вимоги кримінального процесуального закону щодо розумності строків розгляду кримінального провадження, апеляційний суд вважає за необхідним зобов`язати ТУ ДБР надати апеляційному суду копію прийнятого за результатами розгляду скарги процесуального рішення.

Куючись ст.ст. 7, 9, 24, 206, 214, 370, 404, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Доручити 2-му СВ (з дислокацією в м. Одеса) ТУ ДБР розташованому в м. Миколаєві, провести перевірку обставин, викладених в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 щодо застосування до нього заходів впливу з боку працівників поліції при здійсненні слідчих дій у к/п №0000079 від 13.01.2024, шляхом внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

Зобов`язати 2-й СВ (з дислокацією в м. Одеса) ТУ ДБР розташований в м. Миколаєві надати апеляційному суду копію прийнятого, в порядку ст. 283 КПК України, процесуального рішення за результатами розгляду заяви обвинуваченого ОСОБА_8 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4