Справа № 203/2355/25
У Х В А Л А

іменем України

14 квітня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого на підставі ч. 5 ст.401 КК України у кримінальному провадженні №0000690 від 01.03.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Веселе Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період в посаді механіка-водія 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України; -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з поданого клопотання, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, перебуваючи на посаді механіка-водія 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 28 грудня 2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 поблизу АДРЕСА_2 та з того дня проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, ввірених йому за посадою, жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_2 не приймав, за наявності реальної можливості до цього, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі до 20 грудня 2024 року.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця солдат ОСОБА_4 в період з 28.12.2023 по 20.12.2024 включно, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення військової служби, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності у розташуванні військової частини НОМЕР_2 поблизу АДРЕСА_2 , солдат ОСОБА_4 , обов`язки з військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами території місця служби в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, до 20.12.2024 року, коли солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи протиправність своїх дій, добровільно та з власної ініціативи прибув до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, заявив таким чином про себе, внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

08.04.2025 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст.401 КК України у кримінальному провадженні №0000690 від 01.03.2024.

В обґрунтування зазначеного клопотання прокурором зазначено, що 30.08.2024 набрав чинності Закон України № 3902-IX від 20.08.2024, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.5 ст.401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

На адресу слідчого від ОСОБА_4 надійшло клопотання щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби.

Разом з тим, командиром військової частини НОМЕР_3 надано письмову згоду щодо проходження ОСОБА_4 військової служби у зазначеній частині.

З огляду на викладене прокурор просить суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України, кримінальне провадження №0000690 від 01.03.2024 закрити, зобов`язати ОСОБА_4 прибути протягом 72 годин за місцем служби після набрання ухвалою законної сили.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений клопотання підтримали та просять суд його задовольнити.

Ознайомившись з клопотанням, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

30.08.2024 набрав чинності Закон України № 3902-IX від 20.08.2024, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до окремих нормативно-правових актів, якими передбачено порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.5 ст.401 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Крім цього, КПК України доповнено наступними змінами:

1) частину другу статті 286 доповнено абзацом другим такого змісту:

«У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим».

Враховуючи викладене, слід зауважити, що законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовців за ч.5 ст.401 КК України можливе за наступних підстав:

1. особа вчинила злочин, передбачений ст.ст. 407, 408 КК України під час воєнного стану вперше;

2. особа підозрюється/обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених лише ч. 5 ст. 407 та ч. 4 ст. 408 КК України, тобто вчинених під час дії воєнного стану;

3. особа добровільно звернулась до слідчого, прокурора або суду про намір повернутись до своєї військової частини або іншої;

4. наявність письмової згоди командира відповідної військової частини на продовження проходження військової служби.

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ст.407 КК України під час воєнного стану вперше.

На адресу слідчого від ОСОБА_4 надійшло клопотання щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби.

Разом з тим, командиром військової частини НОМЕР_3 надано письмову згоду щодо проходження ОСОБА_4 військової служби у зазначеній частині.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст.ст.284, 285, 287, 288, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Кримінальне провадження №0000690 від 01.03.2024- закрити.

Поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 , 28.10.1979 прибути протягом 72 годин до військової частини НОМЕР_3 для продовження військової служби після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1