Провадження № 1-кс/761/8925/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000457 від 18.05.2024, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України,

установив:

Через систему «Електронний суд» 28.03.2025 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла (вхід. № 30958) скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000457 від 18.05.2024, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

В обґрунтування скарги адвокат зазначив, що у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000457 від 18.05.2024, в межах якого ним подано заяву від 21.03.2025 про визнання ОСОБА_4 потерпілим.

Однак, станом на день звернення зі скаргою до суду, у визначеному законом порядку зазначену заяву слідчим не розглянуто.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві розглянути заяву від 21.03.2025, визнавши потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000457.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 28.03.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 31.03.2025 скаргу передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у судове засідання також не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за потрібне зазначити про таке.

Як вбачається з матеріалів скарги, у провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000457 від 18.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, а саме ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва у справі від 05.04.2024 у справі № 761/10849/24 зобов?язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою ОСОБА_4 щодо можливих протиправних дій службових осіб ГСУ НП України, які полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000264.

Так, у зазначеному кримінальному провадженні № 0000258 від 26.03.2024, адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 звернувся із заявою від 21.03.2025 про визнання ОСОБА_4 потерпілим.

Разом із цим, станом на день розгляду скарги зазначена заява не розглянута та не вчинено відповідних процесуальних дій за наслідками її розгляду. При цьому на цей час останній не отримав вмотивованої постанови слідчого про повну або часткову відмову в задоволенні.

Відповідно до ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Тобто слідчий зобов`язаний був розглянути заяву в порядку, визначеному ст. 220 КПК України, та у випадку повної або часткової відмови у задоволенні винести вмотивовану постанову, копію якої вручити заявнику. Проте, в порушення зазначених норм, зазначеного слідчим зроблено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно доводів скарги, які слідчим не спростованні, вищезазначену заяву, подану в порядку ст. 220 КПК України, не розглянуто.

Відомостей щодо вирішення зазначеної заяви на час розгляду скарги слідчому судді не надано.

Враховуючи, що на час судового розгляду скарги слідчим заяву адвоката в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, не розглянуто, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000457 від 18.05.2024, розглянути зазначену заяву в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

В іншій частині у задоволенні скарги слід відмовити, враховуючи зміст ч. 2 ст. 307 КПК України, яка врегульовує перелік рішень, можливих для прийняття слідчим суддею за результатами розгляду скарги в порядку ст. 303 КПК України. Слідчий суддя наголошує, що рішення про визнання або невизнання ОСОБА_4 потерпілим на цьому етапі є дискрецією слідчого за приписами ч. 5 ст. 40 КПК України.

Керуючись ст. ст. 26, 220, 303, 304, 306-308, 309 Кримінально процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000457 від 18.05.2024, яка полягає у нерозгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві у кримінальному провадженні № 0000457 від 18.05.2024, розглянути заяву адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , від 21.03.2025 в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5