У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №1-5/11

Провадження №1-в/348/36/25

29 серпня 2025 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду заяву засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності,

з участю прокурора: ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся в суд з заявою про звільнення від відбування додаткового покарання у зв`язку із закінченням строків давності, призначеного вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2011 року за ч.3 ст.187 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Заяву обґрунтовує тим, що вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2011 року ОСОБА_3 визнано винним за ч.3 ст.187 КК України та призначено покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок суду набрав законної сили, на виконання вироку було видано виконавчий лист від 19 жовтня 2011 року про конфіскацію майна у засудженого. Засуджений ОСОБА_3 після відбування основного покарання від відбування додаткового покарання не ухилявся, нових злочинів не вчиняв єдиним майном, який він володіє - є житло, 1/5 житлового будинку по АДРЕСА_1 , де він проживає з донькою. З моменту набрання законної сили вироку минуло більше 10 років, однак в частині додаткового покарання він так і не був виконаний. Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду (ч. 2 ст. 80 КК України в редакції 2001 року), тобто вони закінчуються одночасно зі строком, встановленим для основного покарання. Вирок відносно ОСОБА_3 після набрання ним законної сили в частині додаткового покарання був належно направлений на виконання, однак не був виконаний. Засуджений, протягом строку давності виконання вироку, не ухилявся від відбуття покарання. Після звернення до Відділу ДВС у місті Луцьку, стало відомо, що виконавчий лист, на виконання вироку не перебуває.

З дня набрання чинності вироком, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, пройшло більше 10 років, то відповідно ч. 2 ст. 80 КК України строки давності щодо додаткового покарання призначеного останньому теж закінчилися, в зв`язку з чим просимо звільнити засудженого від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В судове засіданняя засуджений та його захисник не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечив.

Суд, розглянувши подання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Судом встановлено, що вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2011 р., ОСОБА_3 визнано винним і засуджено за вчиненя злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначено покарання з застосуванням ст.69 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок суду набрав законної сили 18.10.2011 року.

Як встановлено судом за матеріалами кримінального провадження 22.11.2011 року на адресу начальника відділу ДВС Луцького районного управілння юстиції скеровано виконавчий лист для організації виконання в частині конфіскації майна засудженого ОСОБА_3 .

Відповідно до листа Головного управління ДФС у Волинській області від 11.12.2017, Першим відділом деражвної виконавчої служби міста Луцьк прийнята постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 31.03.2017 ВП №30198653 та виконавчий лист від 19.10.2011 № 1-5/2011 повернутий до суду.

Матеріали справи не містять даних про виконання вироку та повторне направлення виконавчого листа до виконання в частині конфіскації майна ОСОБА_3 .

Заступник начальника відділу ДВС у місіті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 09.04.2024 року № 84800 поінформував адвоката ОСОБА_5 про те, що на виконання у відділі станом на 09.04.2024 року не перебуває виконавчий лист №1-5/2011 від 19.10.2011 року виданий Надвірнянським районним судом про конфіскацію майна ОСОБА_3 на користь держави.

Будь-яких інших даних про обставини виконання вироку суду в цій частині в ході розгляду клопотання не здобуто.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що додаткове покарання у виді конфіскації майна за вказаним вироком залишилось не виконаним до цього часу.

Вирішуючи заявлене засудженим клопотання, суд виходить з того, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк десят років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Відповідно до ч.2 ст.80 КК України, строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину із призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, то виконання вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.07.2011 року в частині додаткового покарання у виді конфіскації майна було можливим протягом 10 років, починаючи з дня набрання чинності цим вироком, тобто до 18.10.2021 року. Строк виконання вироку в частині конфіскації майна на даний час закінчився.

Обставин, визначених ч. 4 ст.80 КК України, які би свідчили про переривання строку давності чи зупинення його перебігу не встановлено.

Станом на 26.08.2025 ОСОБА_3 не має судимостей.

Принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права і являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда, реалізований законодавцем у подібних правовідносинах у спосіб встановлення строків давності виконання обвинувального вироку. Особа не може протягом необмеженого часу перебувати у стані невизначеності. Тому суд прийшов до висновку, що заяву засудженого ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання, - задовільнити.

Звільнити ОСОБА_3 від подальшого відбування додаткового покарання, призначеного вироком Надвірнянського районного суду від 28 липня 2011 року (справа 1-5/2011) у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 КК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1