Номер провадження № 1-кс/641/1311/2025 Справа № 641/6278/25
УХВАЛА
29 серпня 2025 року м. Харків
Слідчий суддя Слобідського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
27.08.2025 в період часу з 10:50 по 11:27 слідчим СВ ОСОБА_6 під фото- фіксацію, в присутності двох понятих проведено огляд місця події на перехресті вул. Морозова та проспекту Байрона в м. Харкові, в ході якого ОСОБА_5 надав для огляду та вилучення тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 видане 10.02.2022 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк., яке поміщено до сейф пакету CRI 1074401, опечатано, нанесено пояснювальний напис та засвідчено підписами понятих і учасників. В ході проведення огляду місця події ОСОБА_5 повідомив, що вказане посвідчення військовозобов`язаного на місці події залишив чоловік, який спричинив йому тілесні ушкодження.
Враховуючи те, що вилучені 27.08.2025 речі можуть бути предметом вчинення вказаного кримінального проступку, а також з метою збереження речових доказів, їх перевірки та проведення судової експертизи вилученої речовини, запобігання можливості їх приховування, недопущення пошкодження, знищення, використання, передачі, відчуження або втрати вважає необхідним накласти арешт на вищеописані предмети.
Прокурор в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Інші учасники кримінального провадження до суду не з`явилися, повідомлялися про місце та час слухання справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суду не повідомили.
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КІІК України неприбуття особи не перешкоджає розгляду даного клопотання.
Згідно з вимогами ч. 4 ст.107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, оцінивши докази, подані в його обґрунтування, слідчий суддя зазначає наступне.
27.08.2025 в період часу з 10:50 по 11:27 слідчим СВ ОСОБА_6 проведено огляд місця події на перехресті вул. Морозова та проспекту Байрона в м. Харкові, в ході якого ОСОБА_5 надав для огляду та вилучення тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , видане 10.02.2022 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1 арк., яке поміщено до сейф пакету CRI 1074401. В ході проведення огляду місця події ОСОБА_5 повідомив, що вказане посвідчення військовозобов`язаного на місці події залишив чоловік, який спричинив йому тілесні ушкодження.
Постановою дізнавача від 28.08.2025 року вилучене майно визнано речовими доказами.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, дізнавач, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.
З огляду на наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, можливості проведення подальших слідчих дій, зокрема проведення експертного дослідження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно.
Приймаючи до уваги викладене та керуючись статями 170 - 173, 309, 372 КПК України,
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу направити для виконання до Слобідської окружної прокуратури міста Харкова.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1