Справа № 450/2640/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/131/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові кримінальне провадження № 0000036 від 19.01.2021 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, українець, громадянин України, з незакінченою вищою освітою, не одружений, не працюючий, студент 5-го курсу стоматологічного факультету ЛМНУ ім. Данила Галицького, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

представник цивільного позивача ОСОБА_8 ,

представник цивільного відповідача ОСОБА_9 ,

апеляційну скаргу представника цивільного відповідача «Страхової компанії «ББС ІНШУРАНС» ОСОБА_9 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 9888,70 грн. (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень 70 копійок) витрат на залучення експерта.

Цивільний позов ОСОБА_10 до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії Брокбізнес» про відшкодування шкоди - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії Брокбізнес» () на корить цивільного позивача ОСОБА_10 відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу у розмірі 130 000,00 (сто тридцять тисяч гривень) грн.

Згідно вироку, ОСОБА_6 , 18 січня 2021 року орієнтовно о 21 годині 08 хвилин, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO» модель «SENS Т13110» реєстраційний номер НОМЕР_1 на перехресті вулиці Івана Гонти із автодорогою «Київ - Чоп» в с. Зубра Солонківської ОТГ Львівської області, грубо порушив вимоги чинних Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, а саме: Розділу 1 пункту 1.5; Розділу 2 пункту 2.3 підпунктів «б», «д») Розділу 10 пункту 10.1; Розділу 16 пункту 16.11, а також дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», що виразились в тому, що він керуючи вищевказаним автомобілем, наблизившись ним зі сторони другорядної дороги - вулиці Івана Гонти до нерегульовавого перехрестя цієї вулиці із головною дорогою - автодорогою «Київ - Чоп», проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не зреагував на її зміну, не дав дорогу автомобілю марки «MITSUBISHI» модель «LANCER» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , що рухався зліва по головній дорозі, у смузі руху в сторону м. Київ, до відповідного перехрестя, без причин технічного характеру виїхав на дане нерегульоване перехрестя, де відбулось зіткнення між вказаними транспортними засобами.

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 , пасажир автомобіля марки «ЗАЗ-DAEWOO» модель «SENS Т13110» номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді вдавленого перелому лобної кістки зліва, лівої лобної пазухи, лівої орбіти, стінки лівої гайморової пазухи, лівої виличної дуги, субарахноїдальний крововилив, пневмоцефалію, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, представник цивільного відповідача «Страхової компанії «ББС ІНШУРАНС» ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 10.12.2024 року в частині задоволення цивільного позову та постановити новий, яким в задоволення позовних вимог ОСОБА_10 відмовити у повному обсязі;

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що вважає вирок суду першої інстанції є незаконним, прийняти порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду 1-ї інстанції не відповідають обставинам справи та зроблені без повного і всебічного з`ясування обставин, які мають значення для справи та без належної оцінки доказів у справі, а тому оскаржуване рішенні і незаконним і підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Вважає, що судом першої інстанції було порушено право цивільного відповідача на отримання позовної заяви з додатками, надання відзиву та доказів на підтвердження своєї правової позиції та на представництво інтересів СТРАХОВОЇ КОМПАНІЇ ББС ІНШУРАНС безпосередньо в судових засідання, що є грубим порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що при винесенні вироку судом не було досліджено фактичні обставини справи, а саме ту обставину, що цивільним позивачем було пропущено річний термін на звернення до Страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Звертає увагу, що станом на дату винесення вироку позивачем ОСОБА_10 не було подано заяву про виплату страхового відшкодування, як того вимагає Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_13 були належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги представника цивільного відповідача «Страхової компанії «ББС ІНШУРАНС» ОСОБА_9 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року, що підтверджується матеріалами справи, проте в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч.3 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення представника цивільного відповідача на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора та представника цивільного позивача, які заперечили вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 дотримано в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі доказами, є обґрунтованим та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В межах кримінального провадження Цивільним позивачем ОСОБА_10 в порядку ст. 128 КПК України до суду пред`явлено цивільний позов до ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування майнової шкоди, внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 130 000 грн.; до ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 12283,25 грн.; моральної шкоди у розмірі 25 000 грн.; стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 2200,00 грн.

На підставі заяви ОСОБА_10 від 20.09.2024 р. про відмову від цивільного позову в частині вимог пред`явлених до ОСОБА_6 протокольною ухвалою суду від 23.09.2024 р. прийнято відмову цивільного позивача ОСОБА_10 та провадження за цивільним позовом ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди було закрито.

Відповідно до ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ЗАЗ-DAEWOO» модель «SENS Т13110» номер НОМЕР_1 на момент ДТП застрахована в ПрАТ СК «Брокбізнес» за полісом № ЕР-115999130. Страхова сума відшкодування на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю/здоров`ю становить 260000 грн., за шкоду, заподіяну майну 130000 грн.

Відповідно до ст.30 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту № 912/21 про оцінку автомобіля «MITSUBISHI» модель «LANCER» реєстраційний номер НОМЕР_2 , заподіяних пошкодженням транспортного засобу, проведеного СПДФО ОСОБА_14 вартість (розмір) збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу MITSUBISHI» модель «LANCER» реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 427187,41 грн.

Враховуючи ліміт відповідальності страховика за полісом такий обмежений розміром 130 000,00грн., відтак регламентна виплата відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу складає 130 000,00 грн.

Доказів оплати відшкодування потерпілому завданої шкоди зі сторони ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що із врахуванням викладеного цивільний позов ОСОБА_10 слід задоволити та стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на користь ОСОБА_10 відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу у розмірі 130 000,00 грн.

Що стосується доводів апелянта щодо порушення судом першої інстанції його права на участі у судовому засіданні, колегія суддів вважає їх безпідставними.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що страхова компанія ПрАТ СК «Брокбізнес» неодноразово була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду судового розгляду справи, що підтверджується наявними у справі рекомендованими повідомленнями.

Крім цього представник страхової компанії подавав до суду першої інстанції клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, що свідчить про обізнаність апелянта щодо розгляду справи. Водночас представник страхової компанії ПрАТ СК «Брокбізнес» мав можливість належним чином ознайомитися із матеріалами справи та реалізувати свої процесуальні права у встановленому законом порядку.

Колегія суддів не погоджується також із доводами апеляційної скарги про необхідність відмови цивільному позивачу у задоволенні позову в частині здійснення страхового відшкодування через неподання потерпілим заяви про страхове відшкодування до страхової компанії та звернення з позовною заявою поза межами річного строку з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до пп. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Отже законом покладено обов`язок із подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, на водіїв транспортних засобів, причетних до такої пригоди, але такий обов`язок не визначено для потерпілих.

Крім того, відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку, рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається на підставі рішення суду.

В такому випадку подія дорожньо-транспортної пригоди, особи винні у вчиненні ДТП, розмір шкоди, що було завдано потерпілим, причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями обвинувачених та завданої потерпілим шкодою, а також різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою встановлюється в судовому рішенні за результатами розгляду кримінального провадження, на підставі позову потерпілого та за участю страховика, а тому право потерпілого на отримання страхового відшкодування не може бути обмежено вчиненням процедурних дій, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що певні обмеження, пов`язані з річним строком звернення з заявою про страхове відшкодування, передбачене вищевказаними апелянтом положеннями закону застосовуються при зверненні за страховим відшкодуванням у позасудовому порядку.

Тому інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом першої інстанції та яким надана детальна оцінка, викладена у оскаржуваному рішенні.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга представника цивільного відповідача «Страхової компанії «ББС ІНШУРАНС» ОСОБА_9 підлягає залишенню без задоволення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді даного провадження колегією суддів не встановлено, та інших переконливих доводів апеляційної скарги, які б безумовно спростовували висновки суду та були підставою для скасування або зміни вироку, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу представника цивільного відповідача «Страхової компанії «ББС ІНШУРАНС» ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4