Справа № 183/2310/20
№ 1-кс/183/832/25

У Х В А Л А
20 травня 2025 року місто Самар Дніпропетровської області
Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
за участю прокурора ОСОБА_3 , -
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді 09 травня 2025 слідчим суддею у цій справі визначений суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 та 19 травня 2025 року зазначені матеріали передані слідчому судді.
Слідчий суддя дослідивши подане клопотання та матеріали додані до нього, приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.07.2022 року у справі № 183/2310/20 накладений арешт та заборону вчинення реєстраційних дій щодо будівель та споруд, розташованих за адресою: вул. Паланочна, 64-А в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, які визнані речовими доказами, як об`єкти кримінально протиправних дій.
Відповідно до п. 10, п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.
У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК України.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею. Зазначена позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 554/2506/22 від 15 квітня 2024 року.
З огляду на приписи ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, ураховуються іншими судами під час застосування таких норм, забезпечують єдину правозастосовну практику і є обов`язковими для всіх судів України.
За таких обставин, слідчий суддя доходить висновків, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, яке закрите органом досудового розслідування, не підлягає розгляду слідчим суддею.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно з ч. 1, 4 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.
Оскільки під час розгляду клопотання установлено, що кримінальне провадження, у якому майно визнано речовими доказами, закрите, слідчий суддя приходить до висновку про наявність передбачених п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України підстав для самовідводу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 100 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
Клопотання про скасування арешту майна передати до канцелярії суду для визначення складу суду у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1