Справа № 166/1508/24 Провадження №11-кп/802/280/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000114 від 11.09.2024 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 27 січня 2025 року стосовно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоряне, Ратнівського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України,з професійно- технічною освітою, одруженого, несудимого,

Визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання:

за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 ( два ) роки;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 ( один ) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покаранняу виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнено, якщо він протягом визначеного однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, визначені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком суду вирішено долю речових доказів, арештованого майна та процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він приблизно в серпні 2021 року, більш точного часу та дати в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем постійного проживання в АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія, яке згідно п. 7 "Положення про порядок видачі посвідчення тракториста-машиніста", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 № 217 є документом, що видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби, та яке видається установою, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, виготовив посвідчення тракториста-машиніста.

У подальшому, ОСОБА_7 , розуміючи, що вказане посвідчення тракториста-машиніста буде підроблене, за невстановлених обставин передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, свої особисті анкетні дані, зразок особистого підпису та фото для внесення відомостей у посвідчення тракториста-машиніста, яке надає право на керування машинами.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , та використовуючи невстановлену досудовим розслідуванням комп`ютерну техніку із застосуванням оргтехніки, виготовила документ - посвідчення тракториста-машиніста категорії "А1, А2" серії НОМЕР_1 , виданого 30.08.2021 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області, вказавши у ньому особу якій видано документ - ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_7 , в серпні 2021 року, більш точна дата досудовим розслідування не встановлена, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, отримав підроблене посвідчення тракториста- машиніста серії серії НОМЕР_1 та залишив у себе з метою використання такого документа як офіційного, тобто такого, який має усі необхідні реквізити та юридично значущий характер.

Згідно висновку судової технічної експертизи документів від 18.09.2024 №СЕ-19/103-24/12072-ДД, бланк посвідчення тракториста серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , виготовлений з використанням кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку. Основний друкований текст, яким заповнені графи бланку посвідчення (персональні дані), а також зображення відбитку печатки, нанесені з використанням знакодрокуючого пристрою (пристроїв) зі струменевим способом друку. Підписи у посвідченні тракториста-машиніста виконані рукописним способом з використанням пишучих приладів пастами синього кольору. Бланк посвідчення тракториста серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , не відповідає встановленому зразку бланка посвідчення машиніста-тракториста, що перебуває в офіційному обігу, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду об`єктів.

Окрім цього, ОСОБА_7 11.09.2024 близько 14:46 год, перебуваючи в селі Лучичі по вул. Лесі Українки, Ковельського району, Волинської області, керував трактором марки ДТ35244 НРХ, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , завідомо знаючи про те, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підробленим, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою засвідчення факту наявності у нього права на керування транспортним засобом, пред`явив вказане посвідчення працівнику поліції - поліцейському СРПП ВП №2 (сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , чим використав завідомо підроблене посвідчення водія.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує про незаконність та необґрунтованість вироку Ратнівського районного суду Волинської області від 27 січня 2025 року, просить його скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд не надав оцінки зібраним у справі доказам, а лише здійснив перерахунок процесуальних дій та документів вважаючи, що вони самі по собі підтверджують винуватість ОСОБА_7 за ч. 3, 4 ст. 358 КК України. Крім того, на думку апелянта, суд не визначився чи обвинувачений сам виготовив посвідчення тракториста-машиніста за допомогою сторонніх осіб чи сторонні особи виготовили та передали посвідчення водія ОСОБА_7 . Не містять матеріали справи і належних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу сторони захисту підтримали, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити судове рішення без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, яке ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Перевіркою наявних матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції ухвалюючи вирок, в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Колегія суддів в ході апеляційного розгляду з`ясувала, що оскаржений вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у вчиненні згаданих кримінальних правопорушень, за наведених у вироку обставин, підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Дії ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно кваліфікував за ч. 3 ст. 358 КК України, як умисні дії, які виразились у підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а також за ч. 4 ст. 358 КК України як умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.

Що стосується доводів захисника щодо безпідставного засудження ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 358 КК України, то вони не заслуговують на увагу з огляду на таке.

В суді першої та апеляційної інстанції обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково.

Додатково в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що керував трактором, зупинили працівники поліції, перевірили документи, посвідчення тракториста та викликали слідчу оперативну групу, яка вилучила посвідчення тракториста, яке мало ознаки підроблення. На наступний день надавав пояснення за порадою слідчої, що купив посвідчення, щоб "довго не ходити". Ствердив, що посвідчення тракториста підробив сам та його використовував. Не заперечив, що керував трактором та усвідомлював відсутність для цього підстав, оскільки для отримання посвідчення тракториста іспит не здавав, медогляд не проходив. Не визнає, що сплатив 3500 грн та що передавав свої анкетні дані іншій особі.

Крім того обвинувачений показав, що підробив посвідчення за допомогою ноутбука та кольорового принтера, якого привезла дочка та показала як ними користуватися в програмі "ворд", а сама виїхала до Польщі. Підпис на посвідченні рукописний виконав сам, бланк, якого знайшов в інтернеті, розміри візуально визначив - вирізав із картону ножицями, а потім роздрукував на принтері посвідчення. Печатку знайшов у ноутбуці, не пам`ятає сайт, зміст її не пам`ятає. Відтак він ствердив, що сам виготовив посвідчення, ламінування його здійснив у м. Ковелі, а фото вирізав і приклеїв.

Районний суд повною мірою перевірив висловлену обвинуваченим версію щодо обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та, на переконання апеляційного суду, такі твердження ОСОБА_7 вказують про його намагання уникнути настання відповідальності за вчинене.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, характеризується прямим умислом та спеціальною метою, яка полягає у подальшому використанні підробленого офіційного документу підроблювачем або іншою особою.

Зокрема, в своїх показаннях суду першої інстанції, обвинувачений підтвердив факт, що для отримання посвідчення тракториста іспит не здавав, медогляд не проходив, тобто підтвердив свою обізнаність із порядком отримання такого офіційного документа як посвідчення.

В свою чергу, маючи злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста), надаючи свої особисті анкетні дані, зразок особистого підпису та фото для внесення відомостей у посвідчення тракториста-машиніста невстановленій досудовим розслідуванням особі, а не офіційним державним службовцям, не міг не усвідомлювати своїх дій чи недостовірності згаданих вище документів, які отриманні у непередбачений законодавством України спосіб.

Разом з тим інформацією Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області № вих-10-10/8718-24 від 19.09.2024 року стверджується, що станом на 18.09.2024 року посвідчення тракториста - машиніста на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - не видавалось.

Посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_2 категорії «А1", серія та номер якого є ідентичними з посвідченням, яке вилучене у ОСОБА_7 11.09.2024 видано 24.05.2021 року ГУ Держпродспоживслужби в Тернопільській області на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час проведення слідчого експерименту від 16.12.2024 року з участю обвинуваченого ОСОБА_7 з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення шляхом відтворення дій (способів та методів), останній з використанням комп`ютерної техніки для можливості виготовлення ним посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, А2 серії НОМЕР_1 повідомив, що не може відтворити, виготовити посвідчення водія, оскільки це було давно і він вже не пам`ятає всіх подій та відмовився від проведення слідчого експерименту.

Висновком судової технічної експертизи документів від 18.09.2024 №СЕ-19/103-24/12072-ДД стверджується, що бланк посвідчення тракториста серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_7 , не відповідає встановленому зразку бланка посвідчення машиніста-тракториста, що перебуває в офіційному обігу, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду об`єктів.

Що стосується вчинення такого правопорушення за попередньою змовою групою осіб, то слід вказати, що воно визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб, які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення. При цьому така домовленість повинна стосуватися спільності вчинення кримінального правопорушення (узгодження об`єкта кримінальне правопорушення, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо) та може відбутися у будь-якій формі. Учасники вчинення кримінального правопорушення такою групою діють як співвиконавці. Зокрема, можливий технічний розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль.

Районним судом обгрунтовано установлено, що враховуючи відомості, встановлені судовою технічною експертизою документів від 18.09.2024 №СЕ-19/103-24/12072-ДД, посвідчення тракториста-машиніста виготовлене не таким способом, як показав ОСОБА_7 .

З встановлених судом фактичних обставин вбачається, що характер дій ОСОБА_7 був спрямований саме на підробку офіційного документа (посвідчення тракториста-машиніста) для подальшого його використання з метою створення видимості наявності у нього посвідчення водія та, відповідно із цим, права на керування трактором. Тобто, ОСОБА_7 достовірно знав про відсутність у нього відповідного права, а також про регламентований чинним законодавством порядок видачі посвідчення водія, але при цьому, реалізуючи свої злочинні наміри, виконав свою функцію (роль) у вчиненні підроблення офіційного документу, повідомивши невстановленій досудовим розслідуванням особі свої анкетні дані, а також надавши за невстановлених обставин свої фотокартку та зразок підпису для внесення відомостей у посвідчення тракториста-машиніста, яке надає право на керування трактором, що свідчить про спільність умисних дій ОСОБА_7 та невстановленої слідством особи.

Саме тому з боку обвинуваченого в даному випадку наявний не лише умисел на підроблення посвідчення з метою його подальшого використання, а й на вчинення цього кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

Стороною захисту під час апеляційного розгляду не зазначено обґрунтованих доводів щодо недоведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, окрім формального заперечення висновків суду першої інстанції. Не надано захисником й доказів або логічних пояснень, щоб спростувати версію сторони обвинувачення щодо обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, яка належним чином перевірена в суді першої та апеляційної інстанції.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований кримінальне правопорушення був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінальне правопорушенняу.

Зважаючи на наведене вище поза розумним сумнівом доводиться, те що ОСОБА_7 діяв у співучасті, вчиняючи кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, оскільки виконав свою роль з іншою невстановленою досудовим розслідуванням особою у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у виготовленні підробленого посвідчення (посвідчення тракториста-машиніста), яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, що спростовує твердження захисника про недоведеність вчинення ОСОБА_7 згаданого вище кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

Поміж тим факт пред`явлення ОСОБА_7 підробленого посвідчення тракториста-машиніста фактично самим обвинуваченим не заперечується, та належним чином стверджується зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими безпосередньо судом першої інстанції доказами.

У суді першої інстанції свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_9 вказали, що ними при патрулюванні с. Лучичі у вересні 2024 року зупинено водія ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом, яким тягнув віз, та пред`явив підроблене посвідчення тракториста - машиніста, в якому його прізвище зазначено на українській та іноземній мові. Після цього було викликано слідчо - оперативну групу ВП № 2 ( сел Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області для фіксації виявленого порушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України районний суд обґрунтовано взяв показання вказаних вище свідків, дані протоколів слідчих дій, висновок експерта, а також інші письмові докази, які узгоджуються між собою, а відтак у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, доводять вину обвинуваченого у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

На думку колегії суддів висновки суду не містять протиріч, а твердження в апеляційній скарзі захисника про те, що висновки суду, викладені в судовому рішенні, не відповідають обставинам кримінального провадження чи доказам не надано належної оцінки, є безпідставні і спростовуються матеріалами провадження.

Суд першої інстанції перевіряв в судовому засіданні доводи обвинуваченого та його захисника, у тому числі і зазначені в апеляційній скарзі, які свого підтвердження не знайшли.

Отже, встановлені органом досудового розслідування та перевірені судами першої та апеляційної інстанції фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності свідчать про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, та відсутність обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник не оскаржує рішення суду в частині призначеного покарання, разом з тим, на думку колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання із звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, повністю відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, встановленим обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Враховуючи викладене вище колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскаржений вирок суду без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ратнівського районного суду Волинської області від 27 січня 2025 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді