Провадження № 1-кп/201/299/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000966 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України, -

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000966 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 заявив відвід прокурору ОСОБА_6 так як існують обґрунтовані сумніви у її неупередженості.

На обґрунтування своїх доводів обвинувачений вказує на короткий строк досудового слідства, протягом якого обвинувачений перебував на лікуванні, а прокурор в цей час збирав докази. При цьому поклав в основу обвинувачення протокол огляду місця події, який нічого не доводить і не спростовує та не провів слідчий експеримент, який міг би пролити світло на обставини події.

Також вказує, що прокурор використав свідчення ОСОБА_5 як свідка та використав відомості про характеристику обвинуваченого для доведення його вини, хоча на це є пряма заборона.

Вважає, що прокурор збирав докази і оцінював їх виключно з обвинувальним ухилом, акцентуючи увагу на доказах які доводять винуватість і ігноруючи докази, які виправдовують обвинуваченого. Так, прокурор допитала свідка ОСОБА_8 незважаючи на те, що останній є психічно хворим, при цьому прокурор вів допит упереджено, питаючи думку свідка про обвинуваченого і можливість вчинення ним злочину. Також прокурор допитує свідків які не були на місці події, а частина свідків дають показання з чужих слів, що недопустимо

Стверджує, що прокурор фабрикував кримінальне провадження і в ході судового розгляду висловлюється про винуватість обвинуваченого чим порушує принцип презумпції невинуватості.

Прокурор заперечувала проти заяви посилаючись на те, що вона необґрунтована.

Заслухавши заяву про відвід та думку учасників, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 77 КПК України визначено випадки за наявності яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні до яких відносяться обставини, що викликають сумнів у неупередженості, а тому для вирішення питання про наявність підстав для відводу, слід відповісти на питання чи є данні що вказують на неупередженість прокурора.

Відповідаючи на це питання слід звернути увагу, що відсутність упередженості презюмується і, відповідно, її наявність має бути доведена доказами, які не викликають сумнів, так як в іншому випадку будь-яка заява про відвід підлягала б задоволенню.

На думку захисту упередженість прокурора проявляється в її діях, які виразились у:

-швидкому досудовому слідстві;

-посилання на докази які обвинувачуються та ігнорування виправдувальних доказів;

-оцінка доказів однобоко;

-маніпулювання доказами, шляхом застосування прийомів при допиті свідків№

-фабрикації кримінального провадження;

-порушення принципу презумпції невинуватості.

Суд, оцінивши ці доводи вважає, що їх очевидно недостатньо для висновку про наявність підстав для відводу прокурора, оскільки швидке досудове слідство не вказує на упередженість прокурора, а навпаки, свідчить про високу ступінь організації досудового розслідування. Швидке досудове розслідування не позбавляє сторону захисту висунути свої доводи, подати свої докази і просити суд про проведення певних слідчих дій.

Що стосується доводів про невірну оцінку доказів, то суд нагадує, що оцінка доказів здійснюється всіма учасниками кримінального провадження. Ця оцінка впливає на прийняття процесуальних рішень чи вчинення певних дій.

Так, прокурор на підставі оцінки доказів приймає рішення про наявність підстав для повідомлення про підозру чи направлення обвинувального акту до суду. Наслідком оцінки доказів стороною захисту є звернення з клопотаннями, подання певних пояснень чи доказів на спростування тих доказів сторони обвинувачення. Оцінка доказів судом виражається у кінцевому рішення за результатами кримінального провадження.

Кожен учасник вправи оцінювати докази за своїм переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК).

Доводи ж, вказані обвинуваченим, не можуть свідчити про упередженість прокурора, так як вони зводяться до різної оцінки доказів різними учасниками кримінального провадження. Визнання упередженим учасника кримінального провадження лише внаслідок його оцінки доказів буде не правильним, так як створює ризик звуження можливостей будь-якого учасника для оцінки доказів, що призведе до порушення змагальності у кримінальному проваджені

Доводи про фабрикацію кримінального провадження не мають під собою жодного підґрунтя, а тому не приймаються судом до уваги.

Доводи про порушення принципу презумпції невинуватості, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України в Україні дії принцип презумпції невинуватості згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення доки її вину не буде встановлено обвинувальним вироком, який набрав законної сили.

Статтею 9 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури передбачено, що прокурор має керуватися принципом презумпції невинуватості на всіх етапах кримінального провадження.

Однак, відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 36 КПК України до повноважень прокурора належить підтримання державного обвинувачення в суді.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 КПК України передбачено, що обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Отже, підтримуючи публічне обвинувачення прокурор фактично стверджує про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, при цьому прокурор не допускає в судовому засіданні поводження з обвинуваченим як з особою винною у вчинені злочину, а отже порушення презумпції невинуватості не відбувається.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено підстав для відводу прокурора, заявлених обвинуваченим, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні № 0000966 - відмовити.

Повний текст ухвали буде оголошено 11.04.2025 о 13-20 годин

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3