Справа № 308/5624/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника органу пробації - ОСОБА_4 ,

засудженої - ОСОБА_5 ,

захисника засудженої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області подання провідного інспектора Ужгородського РВ філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_7 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 04.04.2024 Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч. 1 статті 383 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, раніше судимої 31.05.2023 Міжгірським районним судом Закарпатської області за ч. 1 ст. 286-1, ч. 1 ст. 69 КК України до основного покрананя у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 тисячі гривень із застосуванням додаткового покарання з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, -

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Ужгородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_8 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Подання вмотивоване тим, що у визначений вироком суду іспитовий строк засуджена неодноразово допускала неявки для реєстрації без поважних причин та без повідомлення про причини неявки, що на переконання органу пробації, свідчить про її небажання стати на шлях виправлення.

У судовому засіданні представник органу пробації підтримала внесене подання та просила його задовольнити, скасувати звільнення та направити засуджену для реального відбування покарання.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання, звернув увагу на те, що з огляду на подані засудженою ОСОБА_5 та її захисником документи, засуджена допустила порушення у зв`язку з хворобливим станом. Органом пробації не було достовірно з`ясовані та оцінені причини таких порушень.

Захисник засудженої повідомив про те, що ОСОБА_5 хворіла на алкоголізм - тяжке захворювання, яке позбавляє людину адекватності, що і стало причиноб допущених нею порушень. Засуджена на даний момент пройшла успішне лікування.

Засуджена підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши представника органу пробації, прокурора, засуджену та її захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 КПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати такі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

За ч.ч. 1, 3, 4 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 КК України, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 КК України, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Відповідно до ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

За ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Згідно з ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

У разі відмови суду задовольнити подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється у порядку, визначеному цією статтею, із зазначенням додаткових обставин, які свідчать про обґрунтованість такого скасування.

При цьому, у ході розгляду справи встановлено, що 04.04.2024 Міжгірським районним судом Закарпатської області ухвалено вирок у кримінальному провадженні № 0000014 від 17.01.2024, яким ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, та призначено їй покарання у виді 1 (одного) року та шість місяців обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільнено її від відбування призначеного їй покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року та 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи, та навчання, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вирок набрав законної сили 07.05.2024.

Постановою інспектора пробації від 31.05.2024 на виконання вироку було зобов`язано засуджену з`являтися на реєстрацію до Міжгірського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області кожного другого вівторка місяця. З данобю постановою засуджена ознайомилася особисто.

11.06.2024 засдужена не з`явилася. У своїх поясненнях повідомила про те, що проживає м. Ужгород. Вину у вчиненні порушення визнає, зробила його необдумано. Просила направити справу за адресою місця проживання.

Постановою інспектора пробації встановлено дні явки - першу, третю середу кожного місяця.

З листка реєстрації явок засудженої встановлено, що вона не з`явилася 17.07.2024, 21.08.2024, 04.09.2024, 18.09.2024, 02.10.2024, 16.10.2024, 06.11.2024, 20.11.2024, 04.12.2024.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_5 повідомила про те, що 17.07.2024 їхала в Міжгір`я по особистих справах у зв`язку з сімейними обставинами. Зобов`язувалась у майбутньому не допускати таких порушень.

З доповідної записки від 04.09.2024 інспектора пробації також встановлено, що 22.08.2024 ОСОБА_5 було надіслані виклики у зв`язку з неявкою. 04.09.2024 ОСОБА_5 у телефонній розмові з інспектором пробації повідомила про те, що вона знаходиться за місцем проживання по АДРЕСА_2 та відпочиває. Поважних причин неявки за викликами немає. На лікуванні не знаходилась, за медичною допомогою не зверталась. Документів, які свідчать поважність неявки надати не може.

З доповідною записки від 16.09.2024 також вбачається, що у ході телефонної рохмови з інспектором пробації ОСОБА_5 поводила себе дуже агресивно та емоційно, кричала, висловлювалась ненормативною лексикою. Повідомила про те, що два тижні хворіє повітряною віспою. Зазначила про те, що вона прийде тоді, коли захоче.

Інспектором пробації також встановлено, що ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 не проживає.

З листка реєстрації явок засудженої встановлено, що вона також не з`явилася 18.12.2024, 01.01.2025, 15.01.2025, 05.02.2025, 19.02.2025, 05.03.2025, 19.03.2025, 02.04.2025.

У своїх поясненнях ОСОБА_5 повідомила, що допустила неявку через психологічні проблеми.

Водночас, у ході розгляду справи від захисника засудженої стало відомо, що ОСОБА_5 проходила лікування у зв`язку з алкогольною залежністю, внаслдіок чого вона не могла в повній мірі усвідомити необхідність дотримання нею обов`язків щодо явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомлення про зміну місця проживання, що і стало наслідком їх порушення.

На переконання суду, факт проходження лікування засудженою від алкогольної залежності є вагомим фактором для оцінки поважності причин невиконання обов`язків, встановлених судом.

Дана обставина не повному обсязі була досліджена та перевірена органом пробації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подання є необґрунтованим, а тому не підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 50 хв. 06 червня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1