ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3357/24 Номер провадження 11-кп/814/923/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000164 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 07 листопада 2024 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , багаторазово судимого, останній раз:

23.08.2024 Київським районним судом м. Полтави за ч.4 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України на 5 років 2 місяців позбавлення волі;

засуджено за ч.2 ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання за даним вироком, частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2024 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

11 березня 2024 року приблизно о 12 години 45 хвилин ОСОБА_7 будучи раніше засудженим за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України, перебуваючи за адресою: м.Полтава, вул. Чорновола, 13-а, на землі побачив жовтий поліетиленовий пакет, який привернув його увагу. Піднявши та розгорнувши вказаний поліетиленовий пакет, ОСОБА_7 виявив, що у ньому знаходяться паперовий згорток та чотири прозорих зіп-пакета з речовиною рослинного походження масою 8,810 г, 0,942 г, 1,008 г, 0,935 г та 1,027 г, тобто загальною масою 12,722 г, які у своєму складі містять особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою відповідно 7,817 г, 0,816 г, 0,885 г, 0,818 г, 0,908 г, тобто загальною масою 1 1,244 г.

ОСОБА_7 , впевнившись у тому, що вказана речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, підняв її та помістив до полімерного жовтого пакета, який поклав до правої кишені власної куртки, тим самим незаконно придбавши без мети подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб.

11 березня 2024 року приблизно о 12 години 45 хвилин, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, на час підшукання потенційно безпечного та безлюдного місця для подальшого вживання, потай від сторонніх очей, незаконно зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб при собі, а саме у кишені власної куртки.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким просить виключити з мотивувальної частини вироку суду посилання на те, що наркотичний засіб канабіс є «особливо небезпечний», ОСОБА_7 визнати винуватим та засудити за ч.2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2024 року і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

У строк покарання зарахувати строк відбутого покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2024 року з 09.07.2024.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд під час ухвалення вироку допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що у зв`язку зі змінами до певних нормативно-правових актів, з 16.08.2024 канабіс не є особливо небезпечним наркотичним засобом, а є наркотичним засобом, обіг якого обмежено. Тому словосполучення «особливо небезпечний» підлягає виключенню з формулювання обвинувачення ОСОБА_7 .

Крім цього зазначає, що суд у резолютивній частині помилково зазначив неправильну дату вироку Київського районного суду м. Полтави, які судом враховується на підставі ч.4 ст. 70 КК України, а саме суд замість правильної дати 23.08.2024, помилково зазначив дату попереднього вироку 26.08.2024.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора який частково підтримав апеляційну скаргу, просив виправити дату попереднього вироку та порядок складання призначених покарань за правилами ч.4 ст. 70 КК України, в іншій частині апеляційну скаргу не підтримав, обвинуваченого, який не заперечив проти зазначених прокурором в ході апеляційного розгляду апеляційних вимог, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, за обставин, встановлених судом та кваліфікація кримінального правопорушення, є правильними, учасниками провадження не оскаржується та судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Окрім того, оскільки обвинувачений визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин висунутого обвинувачення, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, тому і з цих підстав апеляційна інстанція вказані обставини не перевіряє.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вимоги закону, передбачені ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення відповідно до ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема і в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів не враховує зазначену у вироку обставину, яка обтяжує покарання, а саме: вчинення кримінального правопорушення повторно, оскільки за обставинами провадження ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України протягом року після засудження за цією статтею, тому відповідно до ч.4 ст. 67 КК України, суд не може ще раз враховувати цю обставину при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Враховуючи викладене, зважаючи на всі встановлені обставини, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Не просить і прокурор в апеляційній скарзі призначити ОСОБА_7 більш суворого покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому доводи прокурора, що суд помилково зазначив дату попереднього вироку 26.08.2024 замість 23.04.2024, є правильними, у зв`язку з чим дату попереднього вироку при визначенні остаточного покарання необхідно вказати правильно.

Не звернув увагу суд першої інстанції й на те, що впродовж розгляду справи ОСОБА_7 відбував покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2024 року, але при ухваленні вироку на підставі ч.4 ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання, не зарахував у строк покарання відбуту частину покарання за вказаним вироком, у зв`язку з чим строк відбутого покарання підлягає зарахуванню у строк покарання.

Проте доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність виключення з формулювання обвинувачення ОСОБА_7 словосполучення «особливо небезпечний», так як постановою КМУ № 653 від 24.05.2024 змінено постанову КМУ № 770 від 06.05.2000 та канабіс виключено зі списку особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, є безпідставними, оскільки відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24 лютого 2025 року (справа № 552/4770/19) зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2024 року № 653 до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 р. № 770, не є змінами до закону України про кримінальну відповідальність і відповідно до ст. 5 КК та ст. 58 Конституції України не мають зворотної дії у часі.

З огляду на вказане, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 07 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст. 309 КК України до покарання, визначеного судом першої інстанції, у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом частково складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2024 року, визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 07.11.2024.

У строк покарання ОСОБА_7 зарахувати частково відбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 серпня 2024 року з 09.07.2024 по 06.11.2024.

В іншій частині вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 07 листопада 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4