Справа № 456/4437/24
Провадження № 1-кп/456/163/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4

законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не навчається, не працює, раніше не судимого, - примусових заходів виховного характеру,

встановив:

12.07.2024 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_4 перебуваючи за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , переписуючись в мережі «Інстаграм» із знайомою ОСОБА_9 , домовився про продаж їй зарядної станції вартістю 5000 гривень, не маючи її в наявності, та вказав для цього реквізити своїх банківських карток «Ощадбанку» № НОМЕР_1 та «А-банку» № НОМЕР_2 , на які остання переказала 12.07.2024 о 14:24 годині грошові кошти в сумі 4500 гривень зі своєї банківської картки «Монобанку» № НОМЕР_3 на банківську картку неповнолітнього ОСОБА_4 «А- банку» № НОМЕР_2 та о 15:27 годині того ж дня переказала зі своєї банківської картки 500 гривень на банківську картку «Ощадбанку» № НОМЕР_1 , що належить неповнолітньому ОСОБА_4 , за покупку товару.

13.07.2024 о 15 годині 53 хвилини неповнолітній ОСОБА_4 перебуваючи за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , бажаючи заволодіти коштами продавця інтернет-магазину «Електрос», що належить фізичній особі - підприємцю ОСОБА_10 , шахрайським способом замовив на сайті інтернет-магазину від імені «Леся Мартишак» зарядну станцію «Swаrеу» вартістю 6699 гривень 70 копійок, за яку не мав наміру платити.

Надалі неповнолітній ОСОБА_4 переписуючись в мережі «Vіbег» з ОСОБА_10 , який проживає по АДРЕСА_2 , ввів останнього в оману щодо того, що купує зарядну станцію, скинувши фіктивну квитанцію нібито про сплату 14.07.2024 за покупку товару в сумі 6699 гривень 70 копійок, вказавши місце доставки - відділення «Нової пошти» №1 за адресою: вул. Поповича, 11а, с.Грабовець, Стрийського району Львівської області.

Надалі, неповнолітній ОСОБА_4 15.07.2024 замовив таксі та попросив таксиста ОСОБА_11 забрати замовлений товар з відділення «Нової пошти» №1 за адресою: вул. Поповича, 11а, с. Грабовець, Стрийського району, Львівської області, скинувши номер накладної та попередньо попросивши ОСОБА_9 переказати 125 грн. за доставку товару, надавши номер своєї банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , на яку остання 15.07.2024 переказала кошти. Оплативши в додатку «Нової пошти» у своєму мобільному телефоні за товар, неповнолітній ОСОБА_4 , попросив по телефону ОСОБА_11 доставити зарядну станцію «Swаrеу» з відділення Нової пошти №1 ОСОБА_9 .

Неповнолітній ОСОБА_4 з часу отримання зарядної станції грошових коштів потерпілому ОСОБА_10 не відправив, а заволодів товаром в результаті шахрайських дій, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6699,70 грн.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що дійсно він вчинив вищевказане суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, зазначені в клопотанні час, місце, спосіб, розмір заподіяної шкоди та інші обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_4 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, його законного представника ОСОБА_5 , захисника, думку прокурора, який просить задоволити клопотання, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст.105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Дії неповнолітнього ОСОБА_4 мiстять ознаки суспiльно-небезпечного дiяння, пеpедбаченого ч.1ст.190 КК Укpаїни.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру слід задоволити, оскільки таке обґрунтоване належним чином доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому до неповнолітнього слід застосувати примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Керуючись ст. 22, ч.2 ст. 97, ст. 105 КК України, ст.ст. 369-372, 376, 498, 500, 501 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - примусові заходи виховного характеру у виді застереження.

Речові докази: зарядну станцію «Swаrеу» - повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1