Справа № 715/1316/25
Провадження № 1-кп/715/145/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.05.2025 селище Глибока
Глибоцький районний Чернівецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
23 квітня 2025 року о 00 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_4 , перебуваючи в адміністративних межах Кам`янка Чернівецького району Чернівецької області, знаходячись на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля марки «Skoda» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 » працівників поліції відділення поліції №5 (селище Глибока) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області, під складання поліцейським адміністративних матеріалів за порушення ОСОБА_4 ПДР, а саме керував мотоциклом марки «Geon CR6Z» державі реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 » без мотошолома та в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи намір на порушення законної діяльності працівників державного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою уникнення передбаченої законодавством адміністративної відповідальні за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення, надав службовій особі, а саме інспектору СРПП відділення поліції № 5 (с. Глибока) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 , достовірно усвідомлюючи, що він є службовою особою та представником влади і знаходиться при виконанні службових обов`язків, неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, за не вчинення останнім в інтересах ОСОБА_4 дій з використав наданої йому влади та службового становища, а саме щодо його притягнення адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч.5 ст.121 та ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованого йому кримінальному правопорушення визнав повністю та підтвердив факти та обставини, які викладені в обвинувальному акті. При цьому вказав, що дійсно 23.04.2025 року під час руху на мотоциклі його зупинили працівники поліції за керування транспортним засобом без мотошолому та з ознаками алкогольного сп`яніння. З метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності він вирішив надати працівникам поліції неправомірну вигоду грошові кошти (одну тисячу гривень). Вказав, що щиро кається у вчиненому, просив суворо не карати.
Покази обвинуваченого повністю співвідносяться з обставинами викладеними в обвинувачені. Сумнівів у щирості позиції обвинуваченого не має. На даний обвинувачений щиро розкаються у вчиненому.
Прокурор в судовому засідання підтримав пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення, просив суд провести спрощений розгляд в порядку ч.3 ст.349 КПК України та з врахуванням всіх обставин справи та характеризуючих даних, призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого ОСОБА_4 злочину, які ніким не оспорюються і на підставі ч.3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів які характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.
При цьому суд вважає правильним кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.
Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України належить до нетяжких злочинів, особу винного, його молодий вік, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання, майновий стан, офіційно не працевлаштований проте з його слів має стабільний дохід працюючи по найму. Проживає разом з матір`ю та молодшою сестрою, яка є дитиною з інвалідність. Тато помер, а старший брат зі слів обвинуваченого служить в ЗСУ.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
При цьому суд також враховує, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в повній мірі належних висновків для себе не зробив.
З огляду на викладені обставини, в даному випадку суд не вбачає підстав для застосування вимог ст.69 КК України, при цьому вважає за необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції статті по якій він обвинувачується.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 100, 370, 374-376 КПК України КПК України суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок в дохід держави.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: