Справа №211/5415/25
Провадження № 1-кп/211/968/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 08.05.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянки України, освіта вища, не одружена, працює АТ «Укрзалізниця» на посаді прибиральниці, раніше не судима, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27.04.2025 року приблизно об 16 годин 30 хвилин, обвинувачена ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де разом з ОСОБА_3 розпивали алкогольні напої, у ході чого між ними виник словесний конфлікт.

Під час словесного конфлікту між обвинуваченою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , його син ОСОБА_4 звернувся до своєї сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з проханням допомоги, у зв`язку з чим остання приїхала до їх будинку та, побачивши сварку, заступилася за брата перед обвинуваченою ОСОБА_2 .

В цей же день, 27.04.2025 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, між обвинуваченою ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_5 виник словесний конфлікт щодо втручання останньої у взаємовідносини в їх родині, в ході якого у обвинуваченої ОСОБА_2 раптово виникла неприязнь до потерпілої ОСОБА_5 , та намір на спричинення останній тілесних ушкоджень.

Одразу після цього, обвинувачена ОСОБА_2 , перебуваючи у приміщенні будинку за вищевказаною адресою, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, стоячи навпроти потерпілої ОСОБА_5 обличчям до обличчя на відстані витягнутої руки, схопила останню за волосся своєю лівою рукою та потягнула до низу. Потерпіла ОСОБА_5 також схопила своєю лівою рукою обвинувачену ОСОБА_2 за волосся. В результаті чого, потерпіла ОСОБА_5 впала на коліна, а обвинувачена ОСОБА_2 присіла на підлогу, продовжуючи тримати одна одну за волосся.

У подальшому, знаходячись в такому самому положенні, обвинувачена ОСОБА_2 своєю правою рукою двічі провела своїми нігтями потерпілій ОСОБА_5 по обличчю. Після чого, не змінюючи положення, обвинувачена ОСОБА_2 тією самою рукою зжатою у кулак нанесла потерпілій ОСОБА_5 один удар в область голови, а саме в ділянку тім`я.

Внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден голови, обличчя, шиї, правого передпліччя, забійної ранки слизової оболонки верхньої губи, які відповідно до висновку експерта № 684 від 14.05.2025, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів.

Дії обвинуваченої ОСОБА_2 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

До обвинувального акту при його направленні до суду, додано заяву ОСОБА_2 , складену у присутності захисника ОСОБА_6 , про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Також до обвинувального акту додана заява потерпілої ОСОБА_5 про надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, її заяву, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку доведена і її дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно абзацу 2 пункту 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року (в ред. Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 року) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченій ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України класифікується як кримінальний проступок, особу винної, той факт, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштована, за місцем проживання характеризується позитивно.

В якості обставини, яка пом`якшуює покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої ОСОБА_2 , про яке вказано в обвинувальному акті, зі змістом якого погодився обвинувачена.

В якості обставини, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, яка пом`якшує та обтяжує покарання, даних про особу винної, приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_2 раніше не судима, працює, має постійний дохід, суд приходить до висновку про можливість призначити їй покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті 125 ч.1 КК України для цього виду покарання.

На думку суду, такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженої і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався.

Суд уважає, що підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Судових витрат не має. Речові докази не долучатися.

Керуючись 368, 371, 373, 374, 302, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання учасниками судового провадження копії вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1