УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 Справа №607/22519/23 Провадження №1-кп/607/184/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

під час підготовчого судового засідання, проведеного в залі суду в м. Тернополі, у кримінальному провадженні № 0001873 від 04.08.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 (бере участь дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

у провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0001873 від 04.08.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

Прокурор ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб (далі Клопотання), із визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240 гривень. У разі сплати визначеного ухвалою судді розміру застави, просить покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Вказане клопотання обґрунтоване таким: ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду. На даний час ризиком того, що ОСОБА_3 переховується від суду є те, що він усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує та може навмисно переховуватись від явки до суду з метою уникнення відповідальності. Постійного зв`язку із ним немає, на судові засідання не з`являється, хоча був належно повідомленим. Такі дії обвинуваченого перешкоджають здійсненню судового розгляду кримінального провадження у розумні строки, що передбачено ст. 28 КПК України. Вищезгадане характеризує ОСОБА_3 як особу, що безпричинно не виконує обов`язки обвинуваченого, визначені ст. 42 КПК України. Вважає, що вищенаведені обставини достатньо підтверджують факт ухилення обвинуваченого від суду. Обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії, не забезпечить процесуальну поведінку, оскільки в міру тяжкості покарання, яке йому загрожує, віку, соціальних зв`язків, репутації, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи, невідшкодованих збитків потерпілій стороні, обвинувачений не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 раніше подане нею Клопотання підтримала з підстав, наведених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що він ознайомлений із ухвалою суду від 17.02.2025 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що він самостійно вийшов з квартири до працівників поліції. Зазначив, що він постійно перебував за своїм зареєстрованим місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) та ніде не переховувався. Поважних причин неприбуття до суду не було, лише страх. Повідомив, що працює неофіційно, а його цивільна дружина вагітна.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 повідомив, що ознайомлений із ухвало суду від 17.02.2025 та протоколом затримання особи від 23.05.2025. Вважає, що Клопотання прокурора до задоволення не підлягає, оскільки є необґрунтованим. До примірника Клопотання, який він отримав, сторона обвинувачення не долучила жодних додатків, що суперечить ч. 3 ст. 184 КПК України, а тому вважає, що доводи прокурора ґрунтуються на припущеннях. Також всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України недоведеним є ризик переховування від суду, під яким розуміються активні дії, натомість обвинувачений, згідно з його поясненнями, самостійно вийшов з квартири до працівників поліції, не чинив жодного фізичного опору, тим самим не чинив супротиву щодо виконання судового рішення. Щодо невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що має місце застосування заходу забезпечення кримінального провадження, проте підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Повідомив, що правова позиція із обвинуваченим узгоджена, останній має зареєстроване місце проживання, яке зазначене в обвинувальному акті, проживає разом з батьками. Враховуючи викладене, захисник просив застосувати домашній арешт, який дозволить забезпечити належний контроль зі сторони правоохоронних органів за місцем проживання обвинуваченого, із покладенням на нього обов`язків, передбачених КПК України, та застосуванням електронного засобу контролю. Відтак просив відмовити у Клопотанні прокурора. На запитання суду, захисник пояснив, що сторона захисту не клопоче про застосування запобіжного заходу, лише якщо суд з власної ініціативи прийде до переконання про його застосування.

Прокурор ОСОБА_4 , щодо доводів захисника про те, що до Клопотання не долучено жодних додатків, пояснила, що вказане Клопотання подане до суду на підставі тих документів, які раніше були безпосередньо надані суду, а саме рапорти працівників поліції та пояснення осіб, а саме сусідів обвинуваченого. Таким чином, усі додатки до Клопотання знаходяться у матеріалах судової справи. Крім того, працівниками поліції під час виконання приводу та розшуку обвинуваченого завжди опрацьовувалися дві адреси проживання останнього, про що свідчать рапорти працівників поліції, долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав Клопотання прокурора.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши Клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження в частині порушеного питання, суд приходить до такого висновку:

відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, та не може бути застосовано, окрім як до: раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що за результатами розгляду Клопотання прокурора та оглянутими матеріалами кримінального провадження в частині порушеного питання, доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватися від суду, який стверджується таким:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, оскільки санкція статті цього злочину передбачає одне із видів покарань у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Судом встановлено, що ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.03.2024, 16.04.2024, 27.05.2024, 21.06.2024 застосовано привід до обвинуваченого ОСОБА_3 у судові засідання, призначені на 16.04.2024 о 09:10, 08.05.2024 о 10:20, 19.06.2024 о 10:30, 24.07.2024 о 10:20 в приміщенні суду.

Однак у згадані судові засідання обвинувачений ОСОБА_3 доставлений працівниками поліції не був та самостійно до суду не з`явився.

24.07.2024 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , а судове провадження у кримінальному провадженні зупинено до розшуку останнього.

11.09.2024 судове провадження у кримінальному провадженні відновлено, оскільки 03.09.2024 ОСОБА_3 з`явився до суду та під розписку був повідомленим про наступне судове засідання.

Однак у судові засідання, призначені на 11.09.2024 о 15:00, 04.10.2024 о 10:20, обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився з невідомих суду причин.

У зв`язку із чим, ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2024, 25.10.2024 застосовано привід до обвинуваченого ОСОБА_3 у судові засідання, призначені на 25.10.2024 о 14:30, 06.11.2024 о 09:30 в приміщенні суду.

Однак у згадані судові засідання обвинувачений ОСОБА_3 доставлений працівниками поліції не був та самостійно до суду не з`явився.

06.11.2024 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , а судове провадження у кримінальному провадженні зупинено до розшуку останнього.

06.01.2025 судове провадження у кримінальному провадженні відновлено, оскільки 06.01.2025 ОСОБА_3 з`явився до суду та під розписку був повідомленим про наступне судове засідання.

Однак у судове засідання, призначене на 10.01.2025 о 12:10, обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився з невідомих суду причин.

У зв`язку із чим, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2025 застосовано привід до обвинуваченого ОСОБА_3 у судове засідання, призначене на 05.02.2025 о 10:10 в приміщенні суду, а також накладено грошове стягнення.

Однак у згадане судове засідання обвинувачений ОСОБА_3 доставлений працівниками поліції не був та самостійно до суду не з`явився.

Як вбачається із рапорту ст. оперуповноваженого ВКП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, на виконання ухвали суду від 10.01.2025 здійснено неодноразове відвідування адреси проживання ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , однак двері в помешкання не відчиняли. Зі слів сусідів, які від надання письмового пояснення відмовились з власних міркувань, повідомили про те, що час від часу бачать ОСОБА_3 , однак постійно за вищевказаною адресою не проживає. Контактного номеру телефону у них немає. Можливе місце перебування останнього їм не відоме. Також здійснено телефонування на можливий номер телефону вищевказаного громадянина, однак мобільний телефон вимкнутий, а в період часу, коли останній був увімкнений, слухавки не піднімав. Здійснено додаткові оперативно-розшукові заходи з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 , однак здійснити привід останнього на судове засідання не представилось за можливе.

05.02.2025 секретарем судового засідання здійснено телефонний дзвінок за номером телефону, зазначеним у вищевказаному рапорті, однак повідомити обвинуваченого ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи виявилося неможливим, оскільки абонент перебуває поза зоною досяжності, про що складено телефонограму.

Окрім того, судом надсилалася повістка за місцем проживання ОСОБА_3 , зазначеним в обвинувальному акті, про його виклик до суду на 17.02.2025 о 10:30, однак у судове засідання він не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

17.02.2025 у цій справі даним складом суду отримано два клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , які надійшли до суду від прокурора ОСОБА_4 : про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою; клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Цього ж дня ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 з метою його приводу до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_3 , а судове провадження було зупинено до розшуку останнього.

У цьому судовому засіданні протокольною ухвалою суду постановлено: відновити судове провадження та продовжити підготовче судове засідання, оскільки обвинуваченого ОСОБА_3 23.05.2025 затримано та доставлено до суду, про що даним складом суду отримано протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.05.2025 на підставі ухвали суду від 17.02.2025.

Таким чином, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин, враховуючи доводи, викладені стороною обвинувачення та стороною захисту, суд вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, проте не доведено обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризику, зазначеному у Клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На переконання суду, попередити встановлений вище ризик здатний більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, а саме цілодобовий домашній арешт, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження на даному етапі судового провадження буде достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Так, згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Водночас за змістом ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, крім наявності ризику, зазначеному у п. 1 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності такі обставини: працездатний вік обвинуваченого; наявність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; відсутність офіційного місця роботи; репутацію; майновий стан; відсутність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа.

За наслідками встановлених обставин при розгляді Клопотання, оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного судового провадження у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про наявність підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за його зареєстрованим місцем проживання цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які у достатній мірі зможуть запобігти ризику переховуватися від суду та забезпечать дієвість кримінального провадження та процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому у Клопотанні прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 194, 315, 376 КПК України, суд

постановив:

у задоволенні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово на строк два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 на строк два місяці такі обов`язки: з`являтися за першою вимогою до суду; не відлучатися із м. Тернопіль без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 22.07.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

ОСОБА_3 негайно доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1