Єдиний унікальний номер 205/8567/23
Номер провадження 1-кп/205/86/25
У Х В А Л А

30 травня 2025 року Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000951 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В

В провадженні Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання їй саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, остання може переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти продовження його підзахисній запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника та просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Колегія суддів, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченої, її захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом частини 3 статті 176 КПК України для задоволення судом клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор зобов`язаний довести обставини, які, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризику або ризикам.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 закінчиться до наступного судового засідання, однак завершити кримінальне провадження неможливо з об`єктивних причин.

Так, вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 колегія суддів враховує, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, на даній стадії судовий розгляд не завершений , оскільки досудове розслідування по скарзі адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_5 на можливі неправомірні дії з боку співробітників Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ще не завершене, тому колегія суддів вважає за необхідне, з метою перевірки фактів та обставин, викладених в скарзі ОСОБА_8 , для всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, отримати результати проведеного досудового розслідування по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001302 від 23.08.2023 року.

Вказане кримінальне правопорушення є кримінальними правопорушеннями у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших правопорушень проти здоров`я населення. Розгляд кримінального провадження перебуває на стадії судового розгляду, існують об`єктивні підстави щодо неможливості завершити на даний час судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачена ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, незаміжня, на утриманні має малолітню доньку, 2018 року народження, раніше не судима, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченої останньою не надано.

Так, обвинуваченій ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину та під час вирішення питання про продовження строків тримання під вартою, колегія суддів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченій, а також особистість обвинуваченої, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою. А тому, у випадку доведення винуватості їй об`єктивно загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що породжує ризик переховування обвинуваченої від суду задля уникнення покарання, яке об`єктивно загрожує обвинуваченій (п.1 ч.1 ст. 177 КПК).

Окрім цього, розглядаючи можливість застосування до обвинуваченої будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченої під вартою є необхідність дотримання балансу між можливими наслідками її звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою високою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання ОСОБА_5 під вартою.

Постановляючи дане рішення, колегія суддів погоджується з доводами прокурора в частині наявності ризиків, прямо передбачених ст.177 КПК України, зокрема, щодо ризику ухилення обвинуваченої від суду шляхом переховування, так як ОСОБА_5 , побоюючись тяжкості покарання за інкримінований їй особливо тяжкий злочин, дійсно зможе перешкоджати розгляду даного кримінального правопорушення шляхом зміни місця проживання, ухилення від суду і переховування, оскільки ч. 3 ст. 307 КК України не передбачає застосування ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також колегією суддів враховано і діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у обвинуваченої почати переховуватися від суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності.

Колегією суддів враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_5 немає достатніх соціально-стримуючих факторів, оскільки обвинувачена не працевлаштована, немає постійного законного джерела доходу. Окрім цього, у разі зміни їй запобіжного заходу на інший не пов`язаний з триманням під вартою обвинувачена ОСОБА_5 матиме потенційну можливість перетнути державний кордон України, оскільки у неї на утриманні є малолітня дитина, а тому існує ризик переховування від суду.

Тому, враховуючи обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченої ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання нею процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, оскільки прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , а матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, та ці обставини не доведені, колегія суддів вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська обвинуваченій ОСОБА_5 визначений розмір застави в триста розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн., розмір якої було неодноразово зменшено, останній раз визначено розмір застави в 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Враховуючи майновий стан обвинуваченої, наявність у неї на утриманні малолітньої дитини, 2018 року народження, а також те, що вона раніше не судима, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір застави, визначеної судом, з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 27 липня 2025 року включно.

Зменшити розмір застави визначеної згідно ухвали Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 17 квітня 2025 року та визначити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 грн. (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень), поклавши на неї обов`язки, а саме:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити, що обвинувачена ОСОБА_5 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3