Справа №523/3198/25
Провадження №1-кс/523/3114/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання в кримінальному провадженні № 0000514 від 31.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 409, ч. 5 ст. 426-1КК України, про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене майно.

Розгляд клопотання проведено у відсутність прокурора, оскільки будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду клопотання, слідчий до суду не прибув, про поважність причин неявки не повідомив. Згідно ч.3 ст.244 КПК України неприбуття особи, яка подала клопотання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалося.

Вивченням клопотання із долученими до нього додатками встановлено, що у період з грудня 2024 року по 31 березня 2025 року, більш точний час у ході досудового розслідування не вдалось встановити, підполковник ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом на посаді заступника командира військової частини з озброєння начальника механічної частини військової частини НОМЕР_1 , що пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (більш точна адреса не підлягає розголошенню, у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану), у військовому званні «підполковник», діючи в порушення вимог ст. ст. 16, 59, 66, 67, 101,102, 107, 108, 132, 182 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 року №300, у період з грудня 2024 року по 31 березня 2025 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, в порушення вищевказаних вимог нормативних актів України, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перевищуючи надані йому службові повноваження, у власних цілях, як військова службова особа, будучи начальником для підлеглих військовослужбовців ввіреного йому підрозділу за військовим званням та посадою - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , незаконно залучив, вказаних військовослужбовців у відведений для виконання обов`язків військової служби час, в умовах повномасштабного вторгнення країни агресора, до проведення ремонту та будівельних робіт у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_8 , яка є матір`ю цивільної дружини ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , чим фактично незаконно усунув їх від виконання обов`язків військової служби та завдав істотної шкоди у вигляді незаконно нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_4 грошового забезпечення за період відсутності на військовій службі з грудня 2024 по 31 березня 2025 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 145016 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_5 грошового забезпечення за період відсутності на військовій службі з грудня 2024 по 31 березня 2025 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 137509 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_10 грошового забезпечення за період відсутності на військовій службі з грудня 2024 по 31 березня 2025 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим в сумі 136493 грн., нарахованого та виплаченого фінансовим підрозділом ОСОБА_7 грошового забезпечення за період відсутності на військовій службі з грудня 2024 по 31 березня 2025 року, більш точний період на теперішній час встановити не надалось можливим, в сумі 168244 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив істотну шкоду Державі Україна на загальну суму 587262 грн., а також істотну шкоду суспільству у вигляді підриву авторитету держави, створення уявлення суспільства про вседозволеність та безкарність службових осіб військових частин, неналежне здійснення покладених завдань сил оборони, зокрема щодо своєчасного та повного забезпечення функціювання та підтримки інших військових формувань для відбиття збройної агресії російської федерації проти України.

28.04.2025 о 07:41 год. ОСОБА_3 затримано в порядку п. 2. ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України та 29.04.2025 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав та повноважень, якщо ці дії заподіяли істотну шкоду вчиненні в умовах воєнного стану.

Санкція частини 5 статті 426-1 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років та відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Під час виконання доручення оперативним підрозділом направленого на встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного злочину встановлено, що під час огляду інформації, котра міститься на мобільному телефоні торгової марки Iphone 14 Pro Max, номер моделі MQ9X3ZP/A, серійний номер НОМЕР_2 , IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 , який був вилучений 28.04.2025 під час затримання підозрюваного ОСОБА_3 встановлено, що останній 03.06.2024 року придбав та зареєстрував право власності на ім`я своєї співмешканки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_5 транспортний засіб марки «SKODA KODIAQ» д.н.з. НОМЕР_6 вартість придбання якого склала 1690000 гривен.

Також підчас виконання доручення встановлено, що загальний сукупний дохід ОСОБА_9 згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також сум річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з 01.01.2019 рок по 31.06.2024 року склав 1793541,5 гривен, що свідчить про відсутність у останньої достатніх доходів, які б давали змогу придбати зазначений транспортний засіб.

З урахуванням викладеного, виникли обставини, які обґрунтовано дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 з метою приховування майна від конфіскації вживає заходів щодо реалізації зазначеного транспортного засобу.

Поряд з цим під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 міг своїми діями спричинити істотну шкоду Державі Україна на загальну суму 587262 грн., з метою забезпечення відшкодування якої в ході досудового розслідування буде підготовлено відповідний цивільний позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. Одночасно з цим, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167,170-173 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_11 задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «SKODA KODIAQ» д.н.з. НОМЕР_6 VIN НОМЕР_7 , заборонивши ОСОБА_9 , а також особам, що діють в її інтересах на підставі довіреностей, вчиняти будь-які дії щодо відчуження майнових прав на вищевказаний автомобіль.

Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на транспортні засоби, в тому числі посадовим особам сервісних центрів МВС України, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо транспортного засобу марки «SKODA KODIAQ» д.н.з. НОМЕР_6 VIN НОМЕР_7 .

Згідно ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя