ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/32704/24

Провадження № 11-кп/820/563/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.07.2025 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах кримінального провадження №0000017 від 18.01.2024,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора та обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком по 03 вересня 2025 року включно.

Ухвалено, що у разі внесення застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 визначено ОСОБА_6 по 03 вересня 2025 року, включно, обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою; не виїжджати за межі України без дозволу суду; утриматись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, він ухилився від суду та був оголошений в розшук. При цьому, стосовно нього до Хмельницького міськрайонного суду для розгляду направлено інший обвинувальний акт, а тому наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, зокрема: переховування обвинуваченого від суду, і можливе вчинення ним іншого кримінального правопорушення, а тому враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Не погоджуючись з ухвалою суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, і в судовому засіданні апеляційного суду просив змінити стосовно нього запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, який би надав йому можливість виходити в місто.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який заперечив проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до частин 1-3 статті 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань, суд, під час судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання доцільності обрання запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має розцінюватися, в кожному кримінальному провадженні, з урахуванням конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Ухвала місцевого суду, на думку колегії суддів, відповідає зазначеним критеріям.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як убачається з матеріалів судового провадження на розгляді Хмельницького міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18 червня 2025 року ОСОБА_6 оголошено в розшук та надано дозвіл на затримання з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу.

На виконання ухвали суду 03.07.2025 року ОСОБА_6 було затримано.

Прокурором в суді першої інстанції подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , яке відповідає вимогам ст.184 КПК України, які ставляться до клопотань слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що на даний час, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, при цьому він ухилився від суду.

Наведені в клопотанні прокурора підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, належним чином, перевірялись суддею. При цьому був опитаний сам обвинувачений, надані пояснення захисником, вислухана думка прокурора, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Місцевим судом обґрунтовано враховано те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, він ухилився від суду та був оголошений в розшук. При цьому, відносно ОСОБА_6 до Хмельницького міськрайонного суду для розгляду направлено інший обвинувальний акт.

Як у суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції прокурор довів, що застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено.

Суд першої інстанції, врахувавши всі ризики та обставини, визначені ст.178 КПК України, в їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку, що лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, з чим погоджується апеляційний суд.

Крім того, жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України, до суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було.

Більш того, суддею, як альтернативу, визначено розмір застави при внесенні якої обвинуваченому надається можливість перебувати на волі, а тому твердження апелянта відхиляються.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 407, 418, 4221 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.07.2025 про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах кримінального провадження №0000017 від 18.01.2024 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3