Справа № 358/1994/24 Провадження № 1-кп/358/146/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Богуславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001809 від 11.09.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ніжиловичі Макарівського району, Київської області, українця, громадянина України, маючого середню загальну світу, пенсіонера, не депутата, не адвоката, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

11.09.2024, близько 12.27 год, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, старший сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області сержант поліції ОСОБА_8 на службовому автомобілі марки «Skoda» модель «Octavia А5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснювали патрулювання по вул. Ярослава Шинкаренка в м. Богуслав, Обухівського р-ну Київської області, де в цей час водій транспортного засобу марки «MAZDA 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснив об`їзд вузької суцільної лінії, не пов`язаний із об`їздом нерухомої перешкоди, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В подальшому, поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неподалік від будівлі, що розташована за адресою вул. Миколаївська, 139, м. Богуслав Обухівського р-ну Київської області, зупинили транспортний засіб марки «MAZDA 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 . Після цього, під час оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_5 було повідомлено, що на нього буде складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у зв`язку порушенням останнім вимог п.1.1 постанови КМУ №1306 від 10.10.2001 «Про Правила дорожнього руху». Також водію ОСОБА_5 було повідомлено про те, що буде проведено огляд та затримання транспортного засобу марки «MAZDA 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у зв`язку із перебуванням вказаного транспортного засобу у розшуку на підставі рішення Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Поряд з цим, 11.09.2024, близько 12.40 год. у ОСОБА_5 , який усвідомлював, що у зв`язку із порушенням останнім вимог п.1.1 постанови КМУ № 1306 від 10.10.2001 «Про Правила дорожнього руху», передбачена адміністративна відповідальність, а також у зв`язку із затриманням транспортного засобу марки «MAZDA 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у зв`язку із перебуванням у розшуку, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням наданої їй влади та службового становища, а саме не притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП та не затримання транспортного засобу марки «MAZDA 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дій в його інтересах з використанням наданої їй влади та службового становища, а саме не притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 КУпАП та не затримання транспортного засобу марки «MAZDA 6», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , 11.09.2024 близько 12.43 год. ОСОБА_5 достовірно знаючи, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області сержант поліції ОСОБА_8 є службовими особами органу Національної поліції України, оскільки вони перебували в однострої, відрекомендувались та мали на форменому одязі нагрудні жетони, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи поблизу переднього пасажирського місця вказаного службового транспортного засобу запропонував та надав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 1300 гривень, котрі в подальшому поклав між водійським та пасажирським сидінням службового автомобіля марки «Skoda» модель «Octavia А5», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України, а саме у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданих їй влади та службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданих їй влади та службового становища.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, щиро покаявся у вчиненому, підтвердив фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, а також учасникам зрозуміло, що вони буде позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідження висновку експерта, речових доказів у кримінальному провадженні, процесуальних витрат та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів в рамках даного кримінального провадження.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому діянь знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд робить висновок, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України доведена та кваліфікує його дії як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданих їй влади та службового становища, та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданих їй влади та службового становища.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, особа пенсійного віку, а також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 67 КК України передбачено, що суд має право, залежно від характеру вчиненого кримінального правопорушення, не визнати будь-яку із зазначених у частині першій цієї статті обставин, за винятком обставин, зазначених у пунктах 2, 6, 6-1, 7, 9, 10, 12 такою, що обтяжує покарання, навівши мотиви свого рішення у вироку.

Так, із початком збройної агресії російської федерації, на території України було введено воєнний стан, а згодом прийняті закони, які змінили Кримінальний кодекс України, посиливши кримінальну відповідальність за ряд злочинів в умовах воєнного стану. Зокрема, Закони України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за злочини проти основ національної безпеки України в умовах дії режиму воєнного стану» №2113-IX та «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-IX від 3 березня 2022 року.

Згадані закони дозволяють установити більш справедливу кримінально-правову реакцію держави на вчинені кримінальні правопорушення.

Зокрема, вчинення злочину в умовах воєнного чи надзвичайного стану може мати місце у районах вогневого ураження, тимчасової окупації або проходу військ, а також і поза межами згаданих районів. Так, учиненим в умовах воєнного стану слід уважати кримінальні правопорушення, які вчинені щодо осіб, які переміщуються у більш безпечні регіони України чи щодо їх майна, щодо майна, осіб, які тимчасово залишили житло без контролю для укриття в безпечному місці.

Це означає, що винна особа з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує найбільш несприятливий для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Якщо ж кримінальне правопорушення було вчинено хоча й під час дії режиму воєнного стану, але поза межами зазначених вище районів та без будь-якого використання умов воєнного стану, то не доцільно застосовувати відповідну ознаку, що обтяжує покарання. Таке тлумачення відповідає меті посилення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Оскільки обвинувачений хоча і вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, однак з метою полегшення його вчинення, жодним чином не використав несприятливий для суспільства час, слід констатувати відсутність такої обтяжуючої обставини як вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Таким чином обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до висновку, що міститься в досудовій доповіді фахівця Обухівського районного сектору №1 Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області від 05 лютого 2025 року, враховуючи інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, умови його життєдіяльності, історію правопорушень, а також середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства, орган пробації вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.

Отже, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_5 діяння та дані, які характеризують його особу, суд робить висновок, що обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України доцільно призначити покарання - штраф у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.369 КК України, оскільки таке покарання відповідає ступеню суспільної небезпеки ОСОБА_5 , є посильним для нього фінансовим тягарем та буде достатнім для усвідомлення обвинуваченим своєї протиправної поведінки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Суд також вважає, що необхідно скасувати арешт майна, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 17 вересня 2024 року на речові докази по справі на підставі частини четвертої статті 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено статтею 100 КПК України.

Долю речових доказів у справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експерта становлять 3183,60 гривень (витрати на проведення судово-технічної експертизи експертом Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-24/55028-ДД від 25.09.2024 року).

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість вищевказаної проведеної експертизи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався. Клопотань про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлялося, тому суд не вбачає підстав для його обрання.

Керуючись ст. 342-380 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу розміром 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Скасувати арешт майна, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 17 вересня 2024 року на речові докази по справі в сумі 1300 грн, а саме на купюру № 1 номіналом 500 грн серійний номер ЄЄ0039232, купюру №2 номіналом 200 грн серійний номер ЄЗ8735342, купюру №3 номіналом 200 грн серійний номер ГЄ9070998, купюру №4 номіналом 200 грн серійний номер ВЄ3138392, купюру №5 номіналом 200 грн серійний номер ЗГ2752561.

Речові докази:

- грошові кошти у розмірі 1300 (тисяча триста) гривень, які передані на зберігання до індивідуального сейфу заступника начальника Обухівського РУП ГУНП в Київської області (пакет № 0008583) конфіскувати в дохід держави;

- флеш накопичувач micro SD 16 GB Kingston SDCS2/16 GB, на якому знаходяться відео файли подій за 11.09.2024 із відео фіксацією обставин спілкування поліцейських із ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави вартість документально підтверджених витрат на залучення експерта, а саме: 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок (витрати на проведення судово-технічної експертизи експертом Київського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-24/55028-ДД від 25.09.2024 року).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1