Справа № 127/501/25
Провадження № 1-кп/127/19/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, відомості про яке внесено 16 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000670,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за п. 4, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та тривають, про що подав письмові клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував щодо клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив щодо клопотання прокурора. Вказав, що є внутрішно переміщеною особою, має стійкі соціальні зв`язки у виді сім`ї, мати, рідного брата та близьких родичів. Також має цивільну дружину, яка на даний час винаймає житло у АДРЕСА_1 , що є безумовною підставою вважати, що в нього є постійне місце проживання за місцем розгляду справи. Також вказав, що не має на меті незаконно впливати на свідка. Крім того, в суді була допитана потерпіла і свою думку щодо міри покарання вона висловила. Просив врахувати те, що був раніше судимий за злочин проти здоров`я людини десять років тому, вказане не може представляти будь-яку небезпеку, тому що відбув покарання п`ять років тому і за цей час не скоїв жодного злочину. Враховуючи вказане, вважав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України нічим не підтверджені, а сама тяжкість інкримінованого йому злочину не може бути підставою для запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , щоб він зміг працювати, або змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за вищевказаною адресою, про що подав письмове клопотання та долучив копію договору оренди та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 підтримав позицію свого підзахисного, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.04.2025 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 01.06.2025 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення здійснювати вплив на потерпілого та свідків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність у провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а саме умисному вбивстві, яке вчинене з особливою жорсткістю та вчинене за попередньою змовою групою осіб, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі. Тяжкість можливого покарання у виді тривалого строку позбавлення волі переконують суд в тому, що ОСОБА_6 може вживати заходів щодо переховування від суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дані про те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, вже відбував покарання у виді позбавлення волі, є внутрішньо переміщеною особою, яка не набула зазначеного статусу офіційно, ніде не працює, джерела доходу не має, не має сім`ї та утриманців, тобто жодних соціально-стримуючих факторів. Таким чином, дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, його соціальні зв`язки, значно підвищують небезпеку вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим.

Крім того, ОСОБА_6 перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на потерпілу. При цьому сам по собі факт вже здійсненого допиту потерпілої у суді зазначеного ризику не зменшує, оскільки вплив може бути здійснений протягом всього часу судового розгляду не лише для зміни показань, а й для реалізації інших прав потерпілої, зокрема права висловити його думку щодо міри покарання.

Таким чином, фактичні обставини справи, особа ОСОБА_6 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про відсутність ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, прокурором в ході розгляду доведено, що ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою ОСОБА_6 може запобігти зазначеним вище ризикам, а тому клопотання прокурора суд вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність у провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, а саме умисному вбивстві, яке вчинене з особливою жорсткістю та вчинене за попередньою змовою групою осіб, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років або довічне позбавлення волі, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого.

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він має міцні соціальні зв`язки, суд зазначає наступне.

Запобіжний захід спрямований на запобігання протиправним діям обвинуваченого та забезпечення належного ходу кримінального процесу. Превентивний характер запобіжних заходів особливо виражений у їхніх цілях: забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та недопущення спроб вчинення дій, які вважаються ризиками у кримінальному провадженні відповідно до ст. 177 КПК України.

Соціальні зв`язки самі по собі не можуть гарантувати, що обвинувачений не буде намагатися втекти чи переховуватися. Навіть міцні зв`язки не здатні забезпечити належний контроль за поведінкою обвинуваченого. Друзі чи родичі не мають законного зобов`язання контролювати обвинуваченого чи звітувати перед судом про його дії. Вони можуть мати моральний вплив, але це не гарантує належної поведінки обвинуваченого.

Крім того, соціальні зв`язки ОСОБА_7 не мають в даному випадку належної превентивної функції, не утримають обвинуваченого від можливості невиконання обов`язку явки до суду, оскільки ні матір, ні рідний брат, ані цивільна дружина, не запобігла передумовам викладених в обвинувачені дій.

Відповідно до положень п. 6,8 ч. 1 ст. 178 КК України суд має враховувати наявність судимостей у обвинуваченого та репутацію обвинуваченого.

Відповідно до вимоги про судимість, ОСОБА_7 , раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення злочину проти здоров`я особи та враховуючи те, що на даний час ОСОБА_7 також обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, характеризують обвинуваченого, створюючи йому певну репутацію, що безумовно не може залишитись поза увагою суду та підсилює ризик можливості продовження вчинення ним злочинної діяльності.

Вказане, а також та обставина, що ОСОБА_7 ніде не працює, джерела доходу немає, обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення в період непогашеної судимості, свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим.

При цьому суд враховує, що у обвинуваченого відсутнє постійне місце проживання за місцем розгляду справи, оскільки оренда квартири у м.Вінниці не є безумовною підставою вважати, що у обвинуваченого є постійне місце проживання.

Крім того, ОСОБА_7 перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на потерпілу. При цьому сам по собі факт вже здійсненого допиту потерпілої у суді зазначеного ризику не зменшує, оскільки вплив може бути здійснений протягом всього часу судового розгляду не лише для зміни показань, а й для реалізації інших прав потерпілої, зокрема права висловити його думку щодо міри покарання.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_7 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином у даній справі існують ризики, які свідчить про наявність підстав для застосування запобіжного заходу. Зазначене у сукупності свідчить, що достатнім для запобігання ризикам запобіжним заходом буде тримання під вартою, який слід застосувати на строк 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 194 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 29.05.2025 року до 27.07.2025 року, включно.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - продовжити на 60 діб, починаючи з 29.05.2025 року до 27.07.2025 року, включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя:

Судді: