Справа № 138/1680/25
Провадження №:1-кп/138/189/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду в режимі відеоконференцзв`язку з приміщенням Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та з використанням прокурором та захисником власних технічних засобів кримінальне провадження № 0000233 від 08.05.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озаринці Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , одруженого, з середньою спеціальною освітою, паспорт НОМЕР_2 , учасника бойових дій, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 близько 15 години 48 хвилин 08.05.2025, перебував за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 , із якою він спільно проживає, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» останні є близькими особами та на них поширюється дія вказаного Закону.

У приміщенні вказаного будинку в ході спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та його дружиною ОСОБА_6 виникла словесна суперечка на грунті ревнощів, у ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тяжкого тілесного ушкодження своїй дружині ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та свідомо бажаючи настання цих наслідків, діючи умисно, протиправно, ОСОБА_4 взяв до рук кухонного ножа, який знаходився на столі у приміщенні кухні та ОСОБА_6 , усвідомлюючи загрозу власному здоровю, почала тікати. Наздоганяючи дружину ОСОБА_4 , спустившись вхідними сходами житлового будинку , та правою рукою наніс один удар кухонним ножем в спину ОСОБА_6 , спричинивши проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітини в 6-7 міжребер`ї.

Захищаючись від нападу, ОСОБА_6 продовжила бігти до сусіднього домоволодіння або їй надали допомогу, а ОСОБА_4 залишився поблизу житлового будинку.

Внаслідок зазначених дій, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді: проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітини в 6-7 міжребер`ї в між лопатковій ділянці по паравертебральній лінії, ускладнене відкритим пневмотораксом, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя під час заподіяння.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав та пояснив, що був вдома з дружиною, були п`яні. Він випив трохи горілки 08.05.2025 після обіду з гостями. Через отримане на війні психологічне перенапруження посварився з дружиною, яка сказала йому образливі слова, і тримаючи кухонний ніж за допомогою якого робив бутерброд кинувся на дружини, однак момент нанесення удару не пам`ятає. Як ніж опинився в тілі дружини пояснити не може, однак розуміє, що крім нього цього ніхто інший зробити не міг. Просить пробачення у дружини і розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 08.05.2025 до них прийшли сусіди, з якими вони випили 0,5 л горілки. Потім чоловік з сусідом почали сперечатись і вона з літньої кухні прийшла до хати, де чоловік вже був сам. Він почав сваритись і з нею, звинувачувати в подружній зраді, вона йому у відповідь сказала образливі слова, він зірвався в її бік, ножа в руках у нього вона не бачила, але почала тікати і в цей час відчула удар в спину. Коли вона прибігла до сусідів, ті побачили в її спині ніж і викликали швидку медичну допомогу. З війни чоловік приїхав дуже знервований. В момент удару слів від нього вона не чула. Раніше таких дій від нього вона не бачила, як і взагалі фізичного насильства. Його на даний час не боїться і пробачила та просила не позбавляти волі.

Оскільки обвинувачений, захисник, потерпіла та прокурор погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно обставин справи, які ніким не оспорюються, правильно розуміючи зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції не було, суд, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження усіх доказів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу, стосуються досудової доповіді, процесуальних витрат та речових доказів. Перед цим учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи показання обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, останній надав показання стосовно обставин вчинення інкримінованого йому злочину, які повністю узгоджуються зі встановленими фактичними обставинами кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 своїми протиправними та винними діями скоїв суспільно небезпечне діяння при встановлених у суді обставинах, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, учасник бойових дій, одружений, на обліку в нарколога не перебуває, за психіатричною допомогою не зверталася.

Обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, статус учасника бойових дій, незадовільний стан здоров`я.

Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, беручи до уваги досудову доповідь, в якій зазначено про середнійризик вчинення повторного кримінального правопорушення, позицію потерпілої, яка його пробачила, а також вказані обставини у їх сукупності, враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 все ж можливе в умовах без ізоляції від суспільства, що дає підстави суду звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України, якщо останній протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України, початок іспитового строку необхідно обчислювати з моменту проголошення вироку.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством по відношенню до потерпілої, яка є його дружиною, суд дійшов висновку, що до останнього необхідно застосувати обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників.

З огляду на звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням із застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України, суд вважає за можливе змінити запобіжний захід останньому до набрання вироку законної сили з тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ст. 122, 124, ч. 4 ст. 174 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави та скасувати арешт, накладений на вилучене майно.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 12, 63, 65-67,75, 76, 91-1, ч. 1 ст. 121 КК України, ст. 165 КВК України, ст. 100, 122, 124, ст. 174, 349 ч. 3, 368-370, 374-377 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.05.2025 до 14.07.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 76 КК України на час проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 , звільненим від відбування покарання з випробуванням, здійснювати командиром військової частини, в якій проходить військову службу.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 14 липня 2025 року.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (стягувач - Вінницький НДЕКЦ, що розташований за адресою: вул. Порика, 8 м. Вінниця, 21021).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 13.05.2025 на:

- жіночу кофту рожевого кольору, яка згідно квитанції знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, повернувши її ОСОБА_6 ;

- кухонний ніж з надписом «Zepter», який надіслано слідчим до Вінницького НДЕКЦ МВС України з постановою про призначення молекулярно-генетичної експертизи, знищивши його.

Зразки крові ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , зрізи нігтів обох рук та змиви з обох рук ОСОБА_4 , які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, знищити; сліди відбитків рук та дактилоскопічні карти ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які надіслано слідчим до Вінницького НДЕКЦ МВС України з постановою про призначення судово-дактилоскопічної експертизи, залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000233 від 08.05.2025у прокурора.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення надіслати обвинуваченому, прокурору, захиснику, потерпілій.

Суддя ОСОБА_1