УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участі сторін та інших учасників провадження

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

заявника - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва заяву адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , від розгляду скарги поданої представником ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_6 на постанову детектива НАБУ від 23.03.2017 року, якою було закрито кримінальне провадження №0000370 від 09.11.2016 за ч. 2 ст. 35 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Солом`янького районного суду м. Києва ОСОБА_5 від розгляду скарги поданої представником ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_6 на постанову детектива НАБУ від 23.03.2017 року, якою було закрито кримінальне провадження №0000370 від 09.11.2016 за ч. 2 ст. 35 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Заява адвоката обґрунтовується тим, що в ході розгляду даної скарги, наявний факт грубого порушення строку розгляду справи встановленого для даної категорії справи, для надання процесуальної переваги стороні обвинувачення. Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, як розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Крім того, адвокат зазначає, що в ході розгляду даної скарги, наявне фактичне прийняття рішення слідчим суддею до виходу в нарадчу кімнату. У судовому засіданні у справі 760/32172/24, яке відбулось 25.02.2025, слідчим суддею було заслухано пояснення ОСОБА_4 та його представників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Однак, слідчий суддя проявив неупередженість і фактично до виходу в нарадчу кімнату, зайняв та висловив у засіданні позицію на користь сторони обвинувачення, відмовився приймати рішення у формі ухвали, без наявності підстав самостійно, за власною ініціативою сприяв стороні обвинувачення в можливості донесення своєї позиції та доказів на її підтвердження.

В своїй заяві, адвокат звертає увагу суду, на явні ознаки поза процесуального спілкування слідчого судді з представниками сторони обвинувачення. В ході ознайомлення з матеріалами судової справи 760/32172/24 представником скаржника було з`ясовано, що матеріали вказаної справи не містять жодного запиту від слідчого судді, а також доказів направлення такого запиту. Матеріали справи містять лише повістки про виклик, без доказів їх фактичного направлення. Вказані обставини дають підстави для висновку про те, що у разі якщо такі озвучені слідчим суддею запити дійсно складались та надсилались, то такі дії вчинялись суддею в поза процесуальному порядку і лише як спосіб самостійно зібрати докази на обґрунтування підстави для відмови у задоволенні скарги.

На думку сторони заявника та потерпілого всі вищеописані обставини в сукупності дають підстави, що свідчать про неупередженість слідчого судді ОСОБА_5 .

В судовому засіданні заявником адвокатом ОСОБА_3 та потерпілим у кримінальному провадженні №0000370 від 09.11.2016 ОСОБА_4 підтримано заяву з вищевказаних підстав.

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку учасників судового засідання, суддя дійшов до наступного висновку.

Так, ст. 75 КПК України встановлений перелік підстав для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Такі обставини при розгляді заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не встановлені, заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та у неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, викладені в заяві підстави щодо відводу не передбачені ст. 75 КПК України, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для відводу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , від розгляду скарги поданої представником ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_6 на постанову детектива НАБУ від 23.03.2017 року, якою було закрито кримінальне провадження №0000370 від 09.11.2016 за ч. 2 ст. 35 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8