Справа № 446/2141/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/376/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000173 за апеляційною скаргою прокурора Кам`янка-Бузького відділу Жовківської ОП Львівської області ОСОБА_6 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.03.2025 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Погарисько Жовківського району Львівської області, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

встановила:

Прокурор подала апеляційну скаргу на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.03.2025, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Направлено ОСОБА_7 , на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1КК України, для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці та покладено на нього обов`язок пройти цю програму.

Контроль за виконанням засудженим програми для кривдників, до якого застосовано обмежувальні заходи, покладено на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок суду першої інстанції змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 - вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Виключити з резолютивної частини вироку суду посилання щодо покладення контролю за виконанням програми для кривдників на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_7 - словами «Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_7 програми для кривдників покласти на Добросинсько - Матерівську сільську раду».

В іншій частині вирок залишити без змін.

Не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій ОСОБА_7 , прокурор вважає, що вказаний вирок суду є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що Законом України від 13 липня 2023 року №3233-ІХ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального Кодексів України щодо усунення суперечностей у карності кримінальних правопорушень», з ст. 91-1 КК України виключено норму щодо здійснення органом пробації контролю за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи.

Таким чином, судом неправильно застосовано норму ст. 91-1 КК України в частині покладення контролю за виконанням засудженим програми для кривдників на орган пробації за місцем проживання засудженого та при ухвалені вироку судом застосовано норму Закону в редакції, чинній до 11.08.2023.

При цьому, частинами 1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» регламентовано, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм.

В даному випадку суд, приймаючи судове рішення, застосував положення ч. 4 ст. 91-1 КК України щодо контролю органом пробації за обмежувальним заходом, які втратили чинність на підставі Закону № 3233-ІХ від 13.07.2023, тобто застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Крім цього, відповідно до п.3 ч. 1 ст. 65 КК України (Загальні засади призначення покарання) суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п. 2 ч.3 ст. 364 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття.

В той же час, судом першої інстанції при постановленій вироку, в мотивувальній частині безпідставно зазначено, що обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обставину як таку, що обтяжує покарання відповідно до п. 6-1 ч. 2 ст. 291 КК України в обвинувальному акті не було зазначено.

Відтак, судом першої інстанції, в порушення ч. 4 ст. 67 КК України, визнано обставиною, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Означені вище порушення та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», в період часу з 22 серпня 2022 року по 29 липня 2023 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , яке виражалося у словесних образах останньої, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи та виразилося у формі порушення рівня її життєдіяльності, порушення сну, фізичного дискомфорту, негативних переживань, мислення, зниження самооцінки, працездатності, концентрації, погіршення соціальних, дружніх зв`язків та відчуття безпеки.

Зокрема, 22 серпня 2022 року о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у будинку по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та чинив на останню психологічний тиск.

За вищевказаним фактом, працівниками відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області стосовно ОСОБА_7 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, за результатами розгляду якого постановою Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 23.09.2022 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України та на останнього накладено адміністративне стягнення.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 25 квітня 2023 року о 13 годині 30 хвилини, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та шарпав за верхній одяг.

За вищевказаним фактом, працівниками відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області стосовно ОСОБА_7 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, за результатами розгляду якого постановою Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 05.05.2023 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України та на останнього накладено адміністративне стягнення.

Окрім цього, продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_7 , 25 квітня 2023 року о 15 годині 15 хвилини., перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , дії психологічного насильства, а саме: ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

За вищевказаним фактом, працівниками відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області стосовно ОСОБА_7 , складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України, за результатами розгляду якого постановою Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 29.05.2023 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП України та на останнього накладено адміністративне стягнення.

Крім того, незважаючи на неодноразове вчинення ОСОБА_7 дій психологічного насильства стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, ОСОБА_7 продовжуючи свої умисні протиправні та систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 29 липня 2023 року близько 15:00 години, перебуваючи за місцем проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на вчинення психологічного насильства над своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 , на ґрунті неприязних відносин, вчинив сварку, умисно ображав її нецензурною лайкою, принижуючи її честь та гідність, погрожував фізичною розправою, чим вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_7 в суд апеляційної інстанції не прибув, однак в телефонному режимі повідомив суд апеляційної інстанції, що перебуває в рейсі та не зможе прибути в судове засідання, просив слухати справу без його участі, апеляційні вимоги прокурора підтримує.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи наведені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.3 КК України закони України про кримінальну відповідальність, прийняті після набрання ним чинності, включаються до нього після набрання ними чинності. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України №3233-ІХ від 13 липня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у карності кримінальних правопорушень», було внесено ряд змін, в тому числі і до ст. 91-1 КК України.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 вказаного Закону виключено ч. 4 ст. 91-1 КК України, щодо здійснення органом пробації/ командиром військової частини контролю за поведінкою засуджених, до яких застосовано обмежувальні заходи. Зазначені зміни набрали чинності 11.08.2023.

Так, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання суд може застосувати до засудженого, який вчинив домашнє насильство, обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

При цьому, частинами 1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 01.10.2018 №1434 «Про затвердження Типової програми для кривдників» регламентовано, що організацію та виконання цієї програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя та особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Апеляційні вимоги прокурора знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції єнеправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Колегія суддів звертає увагу на те що суд першої інстанції приймаючи рішення стосовно ОСОБА_7 у вироку застосував положення ч.4 ст. 91-1 КК України щодо контролю органом пробації за обмежувальним заходом, яке втратило чинність, тобто застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Крім того необхідно врахувати, що 15.11.2024 на позачерговій сесії Добросинсько-Магерівської сільської ради рішенням № 4 затверджено Програму для кривдників Добросинсько-Магерівської територіальної громади на 2024-2026 роки.

Також судом першої інстанції безпідставно не враховано, що обставину як таку, що обтяжує покарання відповідно до п. 6-1 ч. 2 ст. 291 КК України в обвинувальному акті не було зазначено.

Відтак, судом першої інстанції, в порушення ч.4 ст. 67 КК України, визнано обставиною, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Означені вище порушення та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення.

Відтак судом першої інстанції прийнято незаконне та необґрунтоване рішення яке підлягає зміні, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора Кам`янка-Бузького відділу Жовківської ОП Львівської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 18.03.2025 року яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 - вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Виключити з резолютивної частини вироку суду посилання щодо покладення контролю за виконанням програми для кривдників на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_7 .

Доповнити резолютивну частину вироку суду словами «Організацію, забезпечення проходження ОСОБА_7 програми для кривдників покласти на Добросинсько - Матерівську сільську раду».

У решта вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: