Справа № 331/408/25
Провадження № 1-кп/331/439/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 08.08.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, розлученого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України,

клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .. Обґрунтовуючи клопотання, прокурором зазначено, що, ризики, передбачені п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені при обранні запобіжного заходу під час досудового розслідування та судового розгляду продовжують існувати та на даний час не зменшились, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду, а також ризик вчинення/продовження кримінальних правопорушень. Також просила звернути увагу на матеріали, що характеризують обвинуваченого, який ніде не працює, соціальних зв`язків не має.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати відносно нього домашній арешт.

Захисник проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, вказав, що матеріалами, які вже було досліджено у судовому засіданні доказується, що ОСОБА_4 вказаний злочин не вчиняв. Також вказав на необґрунтованість ризиків, зазначених прокурором. Зазначив, що ризик переховування будується лише на припущеннях прокурора, адже ОСОБА_4 від органів досудового слідства не приховувався, наміру уникати суду обвинувачений не має. Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, прокурором не доведений, оскільки згідно приписів закону обвинувачений вважається не судимим. ОСОБА_4 має декілька захворювань, на що було звернуто увагу в минулих судових засіданнях. Зазначив, що перебуваючи в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», ОСОБА_4 не отримує належного лікування, у зв`язку із чим адвокат просив визначити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2024 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2025 року у підготовчому судовому засіданні судом було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», через продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. В подальшому запобіжний захід в ході судового розгляду продовжувався.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на вимоги до ч. 4 ст. 199, ч. 2 ст. 177 КПК України, суд має виходити з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також продовження існування ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи доводи прокурора про доцільність продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вирішуючи наперед питання щодо доведеності чи недоведеності винуватості обвинуваченого в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, вважає, що, в даному випадку, є обов`язкова умова - обґрунтована підозра, що обвинувачений вчинив злочини, що, на думку суду, підтверджується скеруванням до суду обвинувального акту.

Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, що і здійснюється судом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність ризику переховування підтверджується серед іншого і тяжкістю інкримінованого злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачене покарання до десяти років позбавлення волі із конфіскацією майна. Також санкція ч. 2 ст. 307 КК України унеможливлює застосування звільнення від призначеного покарання із випробуванням.

Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення суд оцінює як середній, оскільки обвинувачений не працевлаштований, йому інкриміновано декілька епізодів злочинної діяльності, кримінальні правопорушення пов`язані із незаконним обігом заборонених препаратів.

Окрім того, суд звертає увагу, що свідки по кримінальному провадженню не допитані, стадія дослідження доказів по справі триває, таким чином, в разі якщо ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, здійснить спроби переховування від суду, розгляд кримінального провадження може затягнутись, та через ситуацію в країні, свідки можуть змінити своє місце перебування, що не дасть можливості отримати корисні свідчення.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції особи, яка з встановленою вірогідністю здатна завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому посилаючись на поганий стан здоров`я ОСОБА_4 , то суд зазначає наступне. В минулому судовому засіданні була досліджена виписка з Запорізької міської медичної частини філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Запорізькій області. З огляду на висновки з виписки, стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний та такий, що дозволяє йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.

Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. 178, 182 КПК України.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити до 28 серпня 2025 року включно.

Встановити заставу 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 121 120,00 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-повідомити прокурора та суд письмово протягом 24 годин з моменту звільнення про місце свого проживання та засоби зв`язку;

-у разі зміни місця проживання чи засобів зв`язку, протягом 24 годин письмово повідомити прокурора та суду про таку зміну;

-не відлучатися з меж м. Запоріжжя без дозволу суду;

-утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали встановити до 28 серпня 2025 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 03 липня 2025 року о 08 год. 10 хв.

Суддя: ОСОБА_1