Справа № 642/3693/25
Провадження № 1-кс/642/929/25
УХВАЛА

Іменем України

24.06.25 м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання старшої слідчої СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000858 від 22.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області

капітан поліції ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000858 від 22.06.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року , строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України , на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України , відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин:

21 червня 2025 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, ОСОБА_4 , підійшов до зупинки громадського транспорту біля Свято-Озерянського храму, що розташований за адресою: м.Харків, вул. Полтавський Шлях, 124, де побачив потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка сиділа на траві та мала при собі сумку синього кольору виконану зі штучної шкіри, яку вона поставила на землю поруч із собою. В подальшому у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_6 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, незважаючи на наявність громадян поруч, підійшов ззаду до потерпілої та схопив з землі її сумку, всередині якої знаходився мобільний телефон марки «Realme» в корпусі сріблястого кольору в робочому стані, який використовувався за призначенням без комплектуючих пристроїв вартість якого встановлюється шляхом проведення експертного дослідження та грошовими коштами в сумі 1500 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_6 , після чого разом з сумкою почав відходити від потерпілої не реагуючи на прохання ОСОБА_6 повернути її сумку, тим самим відкрито викрав її.

У подальшому ОСОБА_4 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки в сумі 1500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений, ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не маючий, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

23.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідча зазначає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 22.06.2025 р.,23.06.2025 року, протоколами допитів свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками,та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень злочинів, оскільки він стійких соціальних зв`язків немає та офіційно не працевлаштований, може вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу підозрюваного, який законних джерел отримання заробітку не має, не працевлаштований, обставини кримінального правопорушення, в якому він підозрюється свідчать про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим, існують достатні підстави вважати, про те, що він не бажає вести законний спосіб життя.

Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідча зазначає, що вказаний запобіжний захід відповідає характеру кримінального правопорушення, суспільному інтересу, а тому клопотання підлягає задоволення.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно підозрюваного та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання слідчої та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора та підозрюваного, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до частини 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, тобто у вчиненні тяжкого злочину, згідно ст. 12 КК України.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тобто, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , що є виключною прерогативою суду за результатами розгляду справи по суті, приходить до висновку про наявність в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження достатніх фактичних даних (фактів та інформації), які свідчать про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

Так, ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі позбавленням волі, він усвідомлює незворотність настання покарання, та може, намагатися уникнути кримінальної відповідальності за скоєне. Крім того, ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він стійких соціальних зв`язків немає та офіційно не працевлаштований, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, суд приходить до наступного, вищевказаний суд у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину, а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного періоду.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, законних джерел отримання заробітку не має, не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення - злочину, дані про особу свідчать про його суспільну небезпеку, що у сукупності із можливим покаранням, а також даними про особу підозрюваного, свідчать про наявність ризиків, вказаних слідчою та спростовують можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що на момент вирішення питання про запобіжний захід щодо ОСОБА_4 слідчою доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також існування ризиків вказаних ст. 177 КПК України, зазначені дані свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 179, 193, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшої слідчої СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000858 від 22.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України- задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 23:00 до 06:00 наступного дня за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) в період часу з 23:00 години до 06:00 години не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 24.08.2025.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1