УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у (закритому) відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого 5 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 005 38 від 01.05.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Писарівка Кодимського району Одеської області, громадянку України, не заміжньої, раніше не судимої, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.15 ч.2 ст.27 п. 6 п.11 п.12 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого 5 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 02.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.15 ч.2 ст.27 п. 6 п.11 п.12 ч.2 ст.115 КК України, а саме: у вчиненні незакінченого замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчиненому на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

На переконання слідчого, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, існують ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також можливість іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, а тому просив застосувати щодо останньої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, уважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Захисник заперечував проти застосування такого заходу як тримання під вартою, оспорював наявність даних на підтвердження реальних ризиків, вказуючи, що його підзахисна співпрацює зі слідством та визнає протиправність своїх дій, зазначав, що підозрювана була введена в оману невстановленими особами та не усвідомлювала наслідки. Також, наголошував що його підзахисна є особою з інвалідністю 1-ї групи, хворіє та має необхідність в періодичному лікуванні. Просив суд обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника, також зазначила, що має наміру переховувався від органу досудового розслідування. Крім того звернулася до суду із заявою щодо необхідності належної медичної допомоги.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

01.05.2025 ОСОБА_5 була затримана у порядку ст..208 КПК України.

Наступного дня, 02.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.15 ч.2 ст.27 п. 6 п.11 п.12 ч.2 ст.115 КК України, а саме: у вчиненні незакінченого замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчиненому на замовлення, за попередньою змовою групою осіб.

Наданих матеріалів, що додані до клопотання, достатньо для висновку, що підозрювана причетна до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення. А застосування до підозрюваної запобіжного заходу є виправданим заходом забезпечення кримінального провадження з метою подальшого ефективного досудового розслідування та досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Таким чином можливо стверджувати, що підозра ОСОБА_5 на даній стадії є обґрунтованою, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: протоколами допиту, протоколами огляду, висновком експерта та іншими матеріалами.

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків щодо переховування підозрюваної від органів досудового розслідування, то існування такого ризику є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваною спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, обставни вчинення злочинів та їх наслідки, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості останньої переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання також містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості підозрюваної перебуваючи на волі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Наведене вище нівелює доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч., обставини вчинення злочину та його наслідки, а також інші дані, що характеризують особу підозрюваної, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також, у відповідності до положень ч.6 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає про відсутність підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Крім того, діючим законодавством України передбачено охорону прав осіб, які утримуються під вартою, в тому числі право на належну медичну допомогу, обов?язок забезпечення якої покладено на адміністрацію місць попереднього ув?язнення.

Зокрема, відповідно до статті 1 Закону України «Про попереднє ув?язнення» тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно статті 11 цього Закону медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом вимог статті 21 вказаного Закону адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити належну охорону та режим тримання осіб, взятих під варту; створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

Таким чином необхідність надання підозрюваній ОСОБА_5 необхідної спеціалізованої медичної допомоги чи додаткового медичного обстеження не унеможливлює утримання підозрюваної під вартою, натомість зобов`язує адміністрацію такої установи забезпечити ув?язненій належне медичне обслуговування та надання медичної допомоги у обсязі, необхідному для дотримання прав останньої, гарантованих статтею 49 Конституції України та статтею 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

В той же час, враховуючи скарги сторони захисту, слідчий суддя вважає за доцільне зобов?язати керівника місця утримання забезпечити дотримання прав підозрюваної ОСОБА_5 щодо належної медичної допомоги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого 5 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою визначити до 29.06.2025 включно.

Зобов`язати керівника місця утримання забезпечити дотримання прав підозрюваної ОСОБА_5 щодо належної медичної допомоги, шляхом забезпечення проведення гемо діагнозу3 (три) рази на тиждень за медичними показаннями.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали проголошений 06.05.2025 о 16 год. 15 хв.

Слідчий суддя: