Провадження №1-кп/523/1434/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

01.08.2025 року

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження №0000910 від 15.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області с. Сичавка, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого: 28.03.2025 до Південного міського суду в Одеської області направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу, скоїв умисне та корисливе кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 08.05.2025 року, біля 21 год 18 хв (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до магазину «Продукти - 257» належного Товариству з обмеженою відповідальністю «АТБ маркет», , що розташований за адресою: місто Одеса, вул. Семена Палія буд. № 103Б, де визначив об`єктом свого злочинного посягання товар, що знаходився в торгівельному залі вказаного вище магазину.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, що належить ТОВ «АТБ - маркет», а саме: бритву «Gillette FUSION 5 Start + 2 змінні касети блістер», вартістю 271 гривня 92 копійки, три пляшки віскі «Jack Daniels» 0,5 літрів, вартістю 539 гривень 20 копійок кожна, гель для гоління «Nivea» 200 мл, для чутливої шкіри, вартістю 177 гривень 36 копійок, гель для душу «Fa Men» 400 мл, вартістю 100 гривень 24 копійки, гель для душу «Melado» 500 мл, вартістю 71 гривня 92 копійки, гель-шампунь «Cool Men 2 в 1» 400 мл, вартістю 75 гривень 44 копійки, кава «De Luxe» вагою 1 кг, вартістю 612 гривень 72 копійки, одинадцять банок напою «Non Stop» 250 мл, вартістю 20 гривень 64 копійки кожна, чотири банки напою «Red Bull» 250 мл, вартістю 39 гривень 92 копійки кожна, шість пляшок «Оболонь Джин-Тонік» 330 мл, вартістю 23 гривні 12 копійок кожна, дві банки напою «Red Bull» 355 мл, вартістю 54 гривні 32 копійки кожна, п`ять плиток шоколаду «Milka» з начинкою із смаком ванілі та печивом Орео 300 грам, вартістю 176 гривень 72 копійки кожна, кошик для покупців з металевими ручками 30 л, сірий, вартістю 500 гривень 00 копійок, а всього на загальну суму 4944 гривні 88 копійок.

Викрадене майно ОСОБА_4 складав до кошику, після чого, направився до виходу з магазину, та пройшовши повз касову зону не розрахувався за викрадений товар і покинув приміщення магазину. В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив магазину ТОВ «АТБ - маркет» матеріальну шкоду на загальну суму 4 944 гривень 88 копійок.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 , провину у пред`явленому обвинувачені визнав в повному обсязі, та надав наступні покази, що 08.05.2025 року він в магазині «АТБ» складав до кошику товари, після чого, направився до виходу з магазину, та пройшовши повз касову зону не розрахувався за викрадений товар і покинув приміщення магазину. Частину викраденого він використав самостійно, а іншою частиною поділився зі знайомими. В скоєному щиро кається. Завдану шкоду зобов`язується відшкодувати.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням повного визнання ОСОБА_4 , своєї провини в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за ч. 4 ст. 185 КК України, правильного розуміння нею та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень в судовому засіданні є доведеною повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 , ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Забезпечення доведеності вини, підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором є основними засадами судочинства - ст. 129 Конституції України.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочинів.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 66 КК України є: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Також, ТОВ «АТБ-маркет» під заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальних збитків в розмірі 4944 гривні 88 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав в повному обсязі.

При вирішені питання обґрунтованості заявленого цивільного позову, суд враховує наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За частиною першою статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У відповідності до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова, шкода, завдана неправомірними, діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_4 , на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не значиться, щиро розкаявся, вчинив злочин вперше, має постійне місце проживання, тяжкі наслідки не настали, суд призначає покарання, у вигляді позбавлення волі із іспитовим терміном.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди з обвинуваченого, стягнувши з ОСОБА_4 , на користь ТОВ «АТБ-маркет».

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні, а саме документи щодо вартості майна та відеозаписи зберігати в матеріалах провадження.

Цивільний позов ТОВ «АТБ-маркет» про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду в сумі 4 944 гривні 88 копійок, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили не обирати.

Судові витрати відсутні.

Копії вироку вручити під розписку прокуророві, та ОСОБА_4 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити для виконання до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до Одеського апеляційного суду області з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя Пересипського

районного суду міста Одеси ОСОБА_1