Справа № 135/1213/25
Провадження № 1-в/135/49/25
У Х В А Л А

іменем України

27.08.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Ладижинська ВК № 39» ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Ладижин Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИВ:

19 серпня 2025 року до Ладижинського міського суду Вінницької області звернувся із клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Соболівка Теплицького району Вінницької області Вінницької області, який відбуває покарання у виді 14 років позбавлення волі на підставі вироку Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2018 року.

У поданому клопотанні засуджений просить зарахувати у строк призначеного покарання період його перебування у ДУ «Київський слідчий ізолятор» з 18 червня 2019 року по 19 вересня 2019 року включно з розрахунку на один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до положень частини п`ятої статті 72 КК України.

На обґрунтування своїх вимог засуджений зазначає, що зазначений період його перебування у слідчому ізоляторі пов`язаний з етапуванням до Верховного суду для участі у розгляді касаційної скарги на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2018 року. На думку засудженого, обставини перебування у СІЗО в зазначений період дають підстави вважати це попереднім ув`язненням у розумінні закону, що дає право на застосування правила «день за два».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив зарахувати час його перебування у Київському слідчому ізоляторі у період з 18 червня 2019 року по 19 вересня 2019 року як один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України, оскільки в цей час він перебував під вартою у зв`язку з розглядом Верховним судом його касаційної скарги на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2018 року.

На обґрунтування свого клопотання ОСОБА_3 зазначив, що на момент вчинення ним кримінального правопорушення діяв «Закон Савченко», який надає йому право на перерахунок строку ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки злочин було вчинено до червня 2017 року.

Крім того, засуджений вказав, що фактично відбуває покарання понад передбачені строки, оскільки, на його переконання, строк перебування під вартою має обчислюватися з 18 липня 2014 року, коли його було взято під варту, натомість йому зараховано строк лише з 2016 року.

У судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 повністю підтримав подане його підзахисним клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строки призначеного покарання в порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 72 КК України.

Захисник просив суд врахувати, що засуджений ОСОБА_3 перебував у Київському слідчому ізоляторі у період з 18 червня 2019 року до 19 вересня 2019 року у зв`язку з етапуванням до Верховного суду для участі у розгляді касаційної скарги на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2018 року.

На переконання захисника, зазначений період має бути зарахований до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки засуджений фактично утримувався в умовах попереднього ув`язнення.

Також захисник підтвердив, що на час перебування засудженого в Київському СІЗО вирок Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2018 року вже набрав законної сили, однак наполягав на тому, що фактичний статус перебування у СІЗО має ознаки попереднього ув`язнення, а не виконання покарання у виправній установі.

У судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, посилаючись на відсутність для цього законних підстав.

Прокурор зазначив, що період перебування ОСОБА_3 у Київському слідчому ізоляторі з 18 червня 2019 року по 19 вересня 2019 року було зумовлено його етапуванням для участі у касаційному провадженні у Верховному суді. На цей момент вирок Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2018 року вже набрав законної сили та підлягав виконанню.

Отже, прокурор вважає, що зазначений період не є строком попереднього ув`язнення у розумінні частини п`ятої статті 72 КК України.

Заслухавши засудженого, захисника, думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 01.12.2014 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 186 ст. 70 КК України, та засуджено до покарання у вигляді 10 років позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою. Строк відбуття покарання визначено з дня затримання з 18.07.2014. Вирок набрав законної сили 26.02.2015.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 13.09.2016 у строк покарання, призначеного вироком Гайсинського районного суду від 01.12.2014, засудженому ОСОБА_3 зараховано строк попереднього ув`язнення з 18.07.2014 до 26.02.2015.

Згідно з ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 21.11.2016, ОСОБА_3 було етаповано з ДУ «Ладижинська ВК № 39» до ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» для забезпечення його участі у розгляді апеляційної скарги прокурора на вирок Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.06.2016, яким ОСОБА_3 було виправдано за ч. 4 ст. 187 КК України.

Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 12.01.2018 задоволено апеляційну скаргу прокурора, скасовано вирок Тростянецького районного суду від 08.06.2016, яким ОСОБА_3 визнано невинним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення ним цього злочину. Апеляційний суд визнав ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначив покарання у вигляді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначено у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Строк відбуття покарання визначено рахувати з 12.12.2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, засудженому ОСОБА_3 зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 12.12.2016 по 12.01.2018.

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 24.10.2018 зараховано ОСОБА_3 у строк покарання, визначеного вироком Апеляційного суду Вінницької області від 12.01.2018, строк попереднього ув`язнення у межах даного провадження, за період з 27.02.2015 по 13.06.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановою Верховного Суду від 19.09.2019 вирок Апеляційного суду Вінницької області від 12.01.2018 щодо ОСОБА_3 залишено без змін.

Отже, судом встановлено, що в період з 18.07.2014 по 12.12.2016 (дата початку строку відбуття покарання відповідно до вироку Апеляційного суду Вінницької області від 12.01.2018) під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, Тростянецьким районним судом Вінницької області та Апеляційним судом Вінницької області, він відбував покарання у ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 01.12.2014, який набрав законної сили 26.02.2015.

У зв`язку з цим запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вказані періоди судами не обирався. Його перебування у ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» у період з 27.02.2015 по 13.06.2016 та з 12.12.2016 по 12.01.2018 було зумовлене необхідністю участі в судових засіданнях в межах розгляду відповідного кримінального провадження.

Зі змісту клопотання засудженого ОСОБА_3 вбачається, що він просить зарахувати до строку призначеного покарання період з 18 червня 2019 року по 19 вересня 2019 року, протягом якого він утримувався в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом касаційної скарги на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2018 року.

Частиною п`ятою статті 72 КК України передбачено можливість зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання з розрахунку на один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, однак лише за умови, що таке тримання під вартою здійснювалось як запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Період з 18 червня 2019 року до 19 вересня 2019 року зазначеним умовам не відповідає, оскільки на той момент вирок Апеляційного суду Вінницької області від 12 січня 2018 року вже набрав законної сили та перебував на стадії виконання. Засуджений ОСОБА_3 фактично відбував призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі, а його тримання у слідчому ізоляторі було зумовлене виключно необхідністю участі в касаційному провадженні, а не застосуванням до нього запобіжного заходу.

Участь засудженого в касаційному провадженні не змінює його правового статусу як особи, яка відбуває покарання, і не дає підстав вважати строк його перебування під вартою за цей період строком попереднього ув`язнення в розумінні частини п`ятої статті 72 КК України.

У зв`язку з наведенням, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя