Дата документу 26.05.2025 Справа № 331/1664/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1664/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/518/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 459 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою (із доповненнями) обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою обвинуваченого ОСОБА_7 про перегляд ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2022 року за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою суду було відмовлено у відкритті провадження за заявою обвинуваченого ОСОБА_7 про перегляд ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2022 року за нововиявленими обставинами.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2022 року не є судовим рішенням, яким завершено розгляд кримінального провадження по суті, а тому вона не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції порушив процедуру розгляду та кримінальне процесуальне законодавство, зокрема статті 42, 344, 345, 349, 350, 351, 357, 358, 364 КПК України, розглянув його заяву однобічно та упереджено, проігнорував його доводи з приводу істотних порушень, допущених при постановленні ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2022 року.

Крім того, суд проігнорував обставини, в яких вбачається порушення ст. 214 КПК України, що потягло за собою його необґрунтований арешт по кримінальному провадженню, до якого він не має жодного відношення.

Звертає увагу, що стороною обвинувачення незаконного його затримала, а слідчий долучив як докази протоколи НСРД всупереч ст. 254 КПК України.

Також зазначає, що суд розглянув його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставина за його відсутності та його захисника, чим порушив право на захист.

Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який рішення суду першої інстанції вважав законним, обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку,визначеному процесуальним законом.

Частина перша статті 129 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Стаття 8 КПК України встановлює, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У численних рішеннях, зокрема, у рішенні у справі «Рябих проти Росії», Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема: «Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, яка декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їхні рішення не могли бути поставлені під сумнів».

Правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності (finality) судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення, лише з метою повторного або нового розгляду справи. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватися для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватися як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру" (пункти 51-52).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Системне тлумачення глави 34 КПК України, у сукупності з наведеними вище положеннями приводить до висновку, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайним (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Викладене узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 459 КПК України, відповідно до яких, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Відповідно до цих положень, нововиявлені обставини мають стосуватися лише судового рішення по суті кримінального обвинувачення.

Таким чином, за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення по суті кримінального обвинувачення, що набрали законної сили, у випадку, коли кримінальне провадження закінчено і рішення стали остаточними.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 6 червня 2019 року по справі № 454/3510/13-к.

Як убачається з матеріалів провадження та змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_7 , останній звернулася до суду у порядку ч. 1 ст. 459 КПК України із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2022 року, якою було відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000904 від 15 червня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Вищевказана ухвала суду першої інстанції за своїм змістом не є судовим рішенням, постановленим за наслідками перегляду вироку чи ухвали у кримінальному провадженні по суті обвинувачення, визнаного судом доведеним, та не віднесена до рішень, які можуть бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому главою 34 КПК України.

Оскільки ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2022 року не належить до остаточних рішень, які можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами відповідно до глави 34 КПК України, то колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу (із доповненнями) обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2025 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою обвинуваченого ОСОБА_7 про перегляд ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 липня 2022 року за нововиявленими обставинами, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а обвинуваченим, який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4