Справа № 203/2623/25
Провадження № 1-кс/0203/2904/2025
УХВАЛА

16 липня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ ВнП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 10 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000248 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України, у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни Полтавської області, громадянина України, із повною середньою освітою, який офіційно неодружений, перебуває в неофіційних шлюбних відносинах, за словами, маючого на утриманні 9 (дев`ять) малолітніх дітей, прізвища, ім`я та по батькові яких не пам`ятає та такі різняться, не маючого на утриманні інших непрацездатних осіб, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 05.02.2025 за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 3 (три) роки,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2025 року під наглядом Центральної окружної прокуратури міста Дніпра за проведенням цього досудового розслідування СВ ВнП №2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, слідчий клопочить продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК Україні.

Дане клопотання, яке за формою та змістом відповідає вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, обґрунтоване наявністю достатніх підстав вважати, що до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою досудове розслідування через складність та необхідність проведення низки слідчих дій завершене не буде, а обставини, які слугували підставою для вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не відпали, виправдовуючи, на думку сторони обвинувачення, подальше тримання підозрюваного під вартою задля виконання завдання охорони прав та інтересів суспільства.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого тим, що ризики заявлені слідчим у клопотанні недоведені і є припущеннями, оскільки підозрюваний не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так само й не має наміру впливати на свідків та вчиняти інше кримінальне правопорушення. Також вказали, що підозрюваний має на утриманні дружину та дев`ятьох дітей, які потребують його допомоги як фінансової так і фізичної, а тому просили відмовити в задоволенні клопотання слідчого або застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту або ж визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

19 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин, що 06 вересня 2024 року, в період часу з 14 год. 00 хв. по 18 год. 55 хв. (більш точний час досудовим слідством не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Продукти-АТБ», розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 5, познайомився з раніше не знайомим йому потерпілим ОСОБА_7 , під час спілкування з яким ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_7 має при собі мобільний телефон Xiaomi Redmi 13C (23108RN04Y) з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» з абонентським номером телефону НОМЕР_1 , за яким закріплена система «Internet Banking Приват24», а на картковому банківському рахунку ОСОБА_7 знаходяться грошові кошти, після чого у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а саме, грошових коштів з карткового банківського рахунку потерпілого ОСОБА_7 № НОМЕР_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , 06 вересня 2024 року, в період часу з 18 год. 55 хв. по 19 год. 43 хв., знаходячись поблизу залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний за невстановлених обставин заволодів належною потерпілому ОСОБА_7 сім- картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» з абонентським номером телефону НОМЕР_1 , за яким закріплена система «Internet Banking Приват24», після чого вставив її до мобільного телефону Samsung Galaxy A31 (SМ-А315F). Надалі ОСОБА_4 без відома потерпілого на вказаному мобільному телефоні шляхом відкриття мобільного додатку зайшов до системи «Internet Banking Приват24», після чого шляхом натискання кнопок, ввів номер мобільного телефону ОСОБА_7 НОМЕР_1 та натиснув команду «немає паролю», внаслідок чого отримав новий ОТП-пароль, який був відправлений у вигляді смс-повідомлення на мобільний номер НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 .

Надалі, отримавши одноразовий ОТП-пароль, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів з карткового банківського рахунку потерпілого ОСОБА_7 № НОМЕР_2 , ОСОБА_4 без дозволу власника, з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, ввів ОТП- пароль для входу до системи «Internet Banking Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», після чого отримав контроль над картковим банківським рахунком потерпілого ОСОБА_7 № НОМЕР_2 .

У подальшому, ОСОБА_4 у період часу з 22 год. 22 хв. 06 вересня 2024 року по 01 год. 34 хв. 07 вересня 2024 року, знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, будучи достовірно обізнаним, що на всій території України діє воєнний стан, переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих, використовуючи систему «Internet Banking Приват24» з контролю над картковим банківським рахунком потерпілого ОСОБА_7 № НОМЕР_2 , здійснив 6 банківських операцій з переказу грошових коштів сумами по 100 000,00 грн кожна на загальну суму 600 000,00 грн. з карткового банківського рахунка потерпілого ОСОБА_7 з № НОМЕР_2 на картковий; банківський рахунок свого брата ОСОБА_8 № НОМЕР_3 , після чого розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 600 000,00 грн., що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 16 березня 2025 року, близько 13.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Продукти-АТБ», розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 5 познайомився з раніше не знайомим йому потерпілим ОСОБА_9 . Після знайомства з потерпілим ОСОБА_4 стало відомо, що в чохлі мобільного телефону ОСОБА_9 знаходяться належні потерпілому дві банківські карти, які є офіційними документами, та записані на аркуші паперу пін-коди до них. У цей час у ОСОБА_4 виник кримінально- протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення офіційних документів ОСОБА_9 - належних потерпілому банківських карт з метою подальшого їх використання для здійснення операцій зі зняття готівки з карткових банківських рахунків ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись біля залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний за адресою: м. Дніпро, вул. 128-ї Бригади Тероборони, 2, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під приводом здійснення телефонного дзвінку попросив у ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон Realme Note 50, після чого, переконавшись, що його кримінально-протиправні дії є таємними для оточуючих та потерпілого ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу викрав належні ОСОБА_9 банківську карту, емітовану в АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 та банківську карту, емітовану в АТ «УкрсибБанк» № НОМЕР_5 , які є офіційними документами, після чого привласнив їх собі з метою подальшого їх використання для здійснення операцій зі зняття готівки з карткових банківських рахунків ОСОБА_9 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, 16 березня 2025 року, о 15:29 год., ОСОБА_4 , знаходився в закладі харчування «Пузата Хата», розташованому за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 5, де, утримуючи при собі раніше викрадену ним у ОСОБА_9 банківську карту № НОМЕР_5 , емітовану в АТ «УкрсибБанк», вставив її у банкомат АТ КБ «ПриватБанк», та ввів пін-код до неї, який був записаний на аркуші паперу потерпілого ОСОБА_9 . Далі ОСОБА_4 перевірив баланс грошових коштів, які перебували на залишку карткового банківського рахунку потерпілого ОСОБА_9 , після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - грошових коштів з банківської карти потерпілого ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, ОСОБА_4 16 березня 2025 року, у період часу з 15:29 год. по 15:30 год., перебуваючи в закладі харчування «Пузата Хата», розташованому за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 5, в банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», використовуючи банківську картку № НОМЕР_5 , емітовану в АТ «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_9 та пін-код до неї, здійснив одну операцію зі зняття готівки на суму 20 000 грн. з карткового банківського рахунку потерпілого ОСОБА_9 № НОМЕР_5 .

Після цього ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 20 000,00 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 16 березня 2025 року, близько 13.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Продукти-АТБ», розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 5, познайомився з раніше не знайомим йому потерпілим ОСОБА_9 , під час спілкування з яким ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_9 має при собі мобільний телефон Realme Note 50 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_6 , за яким закріплена система «Internet Banking Приват24», після чого у нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме особистого кабінету потерпілого ОСОБА_9 у веб-банкінгу АТ КБ «Приватбанк».

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 16 березня 2025 року, близько 15:40 год., знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. 128-ї Бригади Тероборони, 2, та маючи доступ до мобільного телефону потерпілого ОСОБА_9 марки Realme Note 50 3/64 GB, ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , без відома ОСОБА_9 шляхом відкриття мобільного додатку зайшов до автоматизованої системи віддаленого доступу «Приват24», яка закріплена за сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_6 , що на той час перебувала в телефонні потерпілого, після чого, видавши себе за потерпілого ОСОБА_9 , без його дозволу, не маючи права доступу, всупереч п. 2.3.2 «Умов та правил надання банківських послуг», шляхом натискання кнопок, ввів номер мобільного телефону потерпілого та натиснув команду «немає паролю», внаслідок чого отримав новий ОТП-пароль, який був відправлений у вигляді смс-повідомлення на мобільний номер НОМЕР_6 , який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Надалі, отримавши одноразовий ОТП-пароль, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на несанкціоноване втручання у роботу інформаційних (автоматизованих) систем - облікового запису потерпілого ОСОБА_9 в автоматизованій інформаційній системі «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», який є системою призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками АТ КБ «ПриватБанк» у режимі реального часу (інтернет-банкінг), у тому числі електронними платежами, а також згідно з Законом України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» є мобільним платіжним інструментом та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційній системах» - є інформаційною (автоматизованою) сцстемою, яка згідно ч. 1 ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» є такою, що становить банківську таємницю, усвідомлюючи, що він не має права законного доступу до неї без дозволу власника, з метою незаконного отримання відомостей щодо коштів, розміщених на карткових рахунках потерпілого, використовуючи мобільний телефон марки Realme Note 50 3/64 GB, ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_6 , який належать ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі витоку інформації та бажаючи їх настання, без дозволу власника, з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, ввів ОТП-пароль для входу до інформаційної (автоматизованої) системи «Приват24» АТ КБ «ПриватБанк» та отримав несанкціонований доступ до персональних даних потерпілого ОСОБА_9 , наявних в АТ КБ «ПриватБанк», в результаті чого здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису потерпілого та отримав таким чином несанкціонований доступ та контроль над картковим рахунком ОСОБА_9 № НОМЕР_4 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

Крім того, 16 березня 2025 року, близько 13.00 год., ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину «Продукти-АТБ», розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, буд. 5, познайомився з раніше не знайомим йому потерпілим ОСОБА_9 , під час спілкування з яким ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_9 має при собі мобільний телефон Realme Note 50 з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_6 , за яким закріплена система «Internet Banking Приват24», а на картковому банківському рахунку ОСОБА_9 знаходяться грошові кошти, після чого у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - грошових коштів з карткового банківського рахунку потерпілого ОСОБА_11 № НОМЕР_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , 16 березня 2025 року, в період часу з 15 год. 48 хв. по 15 год. 50 хв., знаходячись біля залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, за невстановлених обставин заволодів належним потерпілому ОСОБА_9 мобільним телефоном марки Realme Note 50 3/64 GB, ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , вартістю 2 775,00 грн., з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_6 , яка матеріальної цінності потерпілому не становить, та за яким закріплена система «Internet Banking Приват24». Надалі ОСОБА_4 без відома потерпілого на вказаному мобільному телефоні шляхом відкриття мобільного додатку зайшов до системи «Internet Banking Приват24», після чого шляхом натискання кнопок, ввів номер мобільного телефону ОСОБА_9 НОМЕР_6 та натиснув команду «немає паролю», внаслідок чого отримав новий ОТП-пароль, який був відправлений у вигляді смс-повідомлення на мобільний номер НОМЕР_6 , який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Надалі, отримавши одноразовий ОТП-пароль, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів з карткового банківського рахунку потерпілого ОСОБА_9 № НОМЕР_4 , ОСОБА_4 без дозволу власника, з використанням всесвітньої інформаційної системи загального доступу Інтернет, ввів ОТП- пароль для входу до системи «Internet Banking Приват24» АТ КБ «ПриватБанк», після чого отримав контроль над картковим банківським рахунком потерпілого ОСОБА_9 № НОМЕР_4 .

У подальшому, ОСОБА_4 16 березня 2025 року, у період часу з 15 год. 48 хв. по 15 год. 50 хв., знаходячись у невстановленому досудовим слідством місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно та протиправно, з корисливих мотивів, будучи достовірно обізнаним, що на всій території України діє воєнний стан, переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих, використовуючи систему «Internet Banking Приват24» з контролю над картковим банківським рахунком потерпілого ОСОБА_9 № НОМЕР_4 , здійснив 2 банківських операцій з переказу грошових коштів сумами 30 000 грн. та 5 000 грн. на загальну суму 35 000,00 грн. з карткового банківського рахунка потерпілого ОСОБА_9 №. НОМЕР_9 на картковий банківський рахунок ОСОБА_12 № НОМЕР_10 , після чого розпорядився викраденими грошовими коштами та мобільним телефоном; на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 37 775,00 грн.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 липня 2025 року, з можливістю внесення застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян, тобто 605 600 грн.

Підставою застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину проти власності за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявністю ризиків за п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Постановою керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_13 від 16 липня 2025 року у зазначеному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 20 серпня 2025 року з обґрунтуванням такої необхідності потребами досудового розслідування у проведенні слідчих та процесуальних дій, зокрема повыдомлення про зміну раніше повідомленої підозри, з урахуванням додаткових зібраних доказів вини підозрюваного у інкримінованих йому злочинах, додаткового допиту підозрюваного, проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного та виконання вимог ст.290 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Вирішуючи питання продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до частини 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку запобіжного заходу (строку тримання під вартою), якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно, враховуючи вказані норми закону, слідчий суддя при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою не встановлює обставини обґрунтованості підозри, оскільки ці обставини входять до предмету доказування лише при застосуванні запобіжного заходу, а не під час вирішення питання його продовження, і предметом доказування у такому випадку є наявність встановлених слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу ризиків, які не зменшилися і не відпали, а тому слідчий суддя відкидає доводи підозрюваного та його захисника про відмову у задоволенні клопотання.

Вирішуючи питання про наявність відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність раніше зазначених ризиків, які наразі не зменшилися та не перестали існувати.

Так, слідчий суддя приймає до уваги, що суворість міри покарання, яка загрожує на випадок можливого засудження в межах повідомленої підозри є суттєвим елементом при оцінюванні ризику втечі, який сукупно з обставинами способу вчинення інкримінованого злочину, а також оголошеного в країні воєнного стану, проведення воєнних дій на кордонах Дніпропетровщини, та часткової окупації військами російської федерації територій на сході та півдні України, збільшує ризик переховування з переходом лінії фронту, а тому, усвідомлюючи суворість міри покарання, яка загрожує підозрюваному у вигляді реального позбавлення волі до 8 років, останній, не маючи постійного місця мешкання, роботи чи інших стримуючих від раптової зміни місця перебування факторів, може переховуватися від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про те, що наразі не зменшився та не перестав існувати ризик за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування не зменшився та не перестав існувати й ризик за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний може, як у спосіб погроз так і умовляннями впливати на свідків вчиненого кримінального правопорушення до надання завідомо неправдивих показів, що, як наслідок, потягне за собою можливість уникнення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальної відповідальності.

До того ж, при встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях свідків, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, слідчий суддя вважає, що не зменшився та не перестав існувати ризик за п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, постійних джерел доходу за місцем реєстрації та мешкання не має.

За практикою тлумачення ризику втечі в рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бекчиев проти Молдови» і «Панченко проти Росії» слідчий суддя приймає до уваги за основу не лише суворість міри покарання, яка тяжіє над ув`язненим на випадок його можливого засудження в межах повідомленої підозри, а й відсутність у підозрюваного за місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами іншого соціального зв`язку достатніх причин для стримування його від спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тоді як в умовах воєнного стану, навпаки, відсутність стримувань через розірвані соціальні зв`язки та ризик втечі тільки збільшується.

Вірогідні відомості про медичні протипоказання чи про неможливість підтримувати стан здоров`я підозрюваного в умовах попереднього ув`язнення відсутні.

Таким чином, з огляду на ступінь тяжкості і характер повідомленої підозри, яка допускає тримання під вартою згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України з визначенням розміру застави, стороною обвинувачення з урахуванням §§ 54, 64 рішення Європейського Суду з прав людини від 06.12.2007 у справі «Попков проти Росії» (заява № 32327/06), тим не менше, переконливо продемонстрована наявність факторів обґрунтованої підозри у скоєнні тяжкого злочину за ознаками вчинені ОСОБА_4 , виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, переважаючи над правилом поваги його особистої свободи, а зміна запобіжного заходу на інший менш суворий або ж зменшення раніше визначеного розміру застави нічим не виправдана, і з метою запобігання відповідно до ст. 177 КПК України раніше встановленим процесуальним ризикам втечі та ухилення від виконання процесуальних рішень, згідно ст. 199 цього Кодексу належить постановити цю ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу в межах строків досудового розслідування на 31 день, тобто до 20 серпня 2025 року, з раніше визначеним розміром застави за ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 605 600 грн., що складає фактичний розмір заподіяної кримінальними правопорушенями матеріальної шкоди.

Керуючись ст. ст. 131 , 176-178 , 193 -197, 199 КПК України , слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВнП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, розпочатому з часу внесення відомостей 10 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000248 з попередньою правовою кваліфікацією посягання за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України, у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 31 день, тобто до 20 серпня 2025 року, з раніше визначеною за ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 21 травня 2025 року заставою в розмірі 605 600 грн., тобто 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Визначити строк дії ухвали до 20 серпня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноважену особу ВнП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і оголошений учасникам провадження 18 липня 2025 року о 14:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1