Справа № 289/1874/24
Провадження №1-кп/283/95/2025
УХВАЛА

04 серпня 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілої-адвоката ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 , законного представника потерпілої ОСОБА_10 , психолога ОСОБА_11 ,обвинуваченого ОСОБА_12 , захисників адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження №0000309 від 02.04.2024 відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кичкирі Радомишльського району Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , 2011 р.н., та ОСОБА_16 , 2016 р.н., працюючого на посаді пекаря у ТОВ «Барви Полісся», раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.153, ч. 6 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В ході розгляду даного кримінального провадження встановлено, що 19.02.2024 в нічний час доби, точного часу досудовим слідством не встановлено, у ОСОБА_12 виник злочинний умисел, направлений на вчинення сексуального насильства щодо малолітньої ОСОБА_9 , з якою він перебуває у сімейних відносинах.

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 04.08.2025 ОСОБА_12 було визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 153, ч. 6 ст. 152 КК України, а саме: у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло ОСОБА_9 , яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, та з якою ОСОБА_12 перебуває у сімейних відносинах та у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникнення в тіло ОСОБА_9 з використання геніталій, вчиненних щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 153 КК України та з якою ОСОБА_12 перебуває у сімейних відносинах.

З показів свідка ОСОБА_17 , яка є матір`ю потерпілої ОСОБА_9 ,у судовому засіданні вбачається, що вона проживає з ОСОБА_12 , донькою та сином. Мати малолітньої потерпілої вважає, що її чоловік ОСОБА_12 доньку ОСОБА_18 не ображав. Після того, як дізналася про подію, не вірить, що таке могло статися. Донька розповіла, що сталося, але вона їй не вірить. Свідок допускає, що донька могла обмовити вітчима на ґрунті ревнощів, вважає, що він не міг такого зробити.

Як вбачається з довідки характеристики старости Кичкирівського старостинського округу від 02.04.2024, ОСОБА_19 проживає в с. Кичкирі Житомирського району Житомирської області разом з ОСОБА_12 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_20 . ОСОБА_19 ніде не працює, вживає спиртні напої.

Відповідно до інформації, зазначеній у характеристиці виданої директором та класним керівником Радомишльського опорного ліцею № 2 Житомирської області ОСОБА_21 є ученицею 6-Г класу, старанна, працелюбна. Проживає з мамою та вітчимом, має меншого брата. Батьки приділяють дитині неналежну увагу, успіхами не цікавляться. У 2023-2024 навчальному році батьківські збори не відвідували.

На підставі ст. 378 КПК України суд вважає за необхідне вжити заходів піклування про неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стаття 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91) передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

З метою забезпечення інтересів неповнолітньої потерпілої, ОСОБА_9 щодо забезпечення їй безпечних умов проживання, фізичного, психічного розвитку, орган опіки та піклування зобов`язаний вжити заходів, в межах та у спосіб, що визначені законом.

Керуючись ст. 378 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Органу опіки та піклування Службі у справах дітей Радомишльської міської ради Житомирської області з метою забезпечення інтересів неповнолітньої потерпілої, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , вжити заходів в межах та у спосіб, що визначені законом, щодо забезпечення дитині безпечних умов проживання, фізичного та психічного розвитку, а саме посилити контроль за належним виконанням ОСОБА_17 своїх батьківських обовязків щодо неповнолітньої ОСОБА_9 .

Про вжиті заходи повідомити суд.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3