Справа № 756/6305/25
Провадження № 1-кс/756/1215/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у межах кримінального провадження №0000086, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно у межах кримінального провадження №0000086 від 28 січня 2025 року.

Суть клопотання

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :78:504:0002, яка розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, перетин просп. Оболонського та вул. Вербової, яка на праві комунальної власності належить Київській міській раді ()у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження.

Позиція сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити у повному обсязі.

Судовий розгляд здійснювався без виклику особи, у володінні якої знаходиться майно.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Встановлені обставини

Згідно з даними Витягу від 28 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення №0000086 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтею 356 КК України на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 21 січня 2025 року.

Вказана ухвала постановлена за заявою представника КП «Київтраснпарксервіс» ОСОБА_4 , у якій зазначено, що невстановлені особи самоправно користуються земельною ділянкою з кадастровим номером :78:504:0002, на якій облаштували паркувальний майданчик та здійснюють господарську діяльність.

На підставі зазначеної ухвали слідчого судді внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

15 березня 2007 року Київською міською радою ухвалено рішення №261/922 «Про створення комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтранспарксервіс» Рішенням Київської міської ради №930/1591 від 26 червня 2007 року «Про вдосконалення паркування автотранспорту в м. Києві» КП «Київтранспарксервіс визнано єдиним оператором з паркування транспортних засобів у м. Києві. КП «Київтранспарксервіс» здійснює господарську діяльність на паркувальних майданчиках, визначених і закріплених за Підприємством таблицею 1 до додатка № 5 до рішення Київської міської ради від 23 червня 2011 року № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві» та наказом Департаменту транспортної інфраструктури від 25 березня 2021 року № H-67 «Про затвердження переліку відведених майданчиків для паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах міста Києва». Відповідно до зазначеного рішення майданчик для паркування маю назву: м. Київ, Оболонський р-н, перетин просп. Оболонського та вул. Вербової (розподільча смуга), який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :78:504:0002.

25 серпня 2023 року між ТОВ «АСТОРІ ГРУП», в особі директора ОСОБА_5 та КП «Київтранспарксервіс» підписано Договір про надання майданчика для експлуатації, утримання та облаштування № ДНП-2023-08/09 за адресою: м. Київ, Оболонський район, перетин просп. Оболонського та вул. Вербової (розподільча смуга). 20.02.2024 року між ТОВ «АСТОРІ ГРУП» та КП «Київтранспарксервіс» підписано Додаткову угоду № 2 до Договору.

11 листопада 2024 року о 15 год. 10 хв. фахівцями КП «Київтранспарксервіс» здійснено моніторинг (обстеження) майданчика для паркування транспортних засобів, який розташований за адресою: м. Київ, Оболонський р-н, перетин просп. Оболонського та вул. Вербової (розподільча смуга), під час якого встановлено, що всупереч положенням пункту 17.3.1. Правил благоустрою міста Києва, затверджених Рішенням № 1051/1051 від 25 грудня 2008 року, вказаний майданчик самовільно використовується невідомими особами, на майданчику надаються послуги з паркування транспортних засобів за грошові кошти, у зв`язку з чим складено Акт обстеження майданчика для паркування від 11 листопада 2024 року.

У подальшому, 14 серпня 2024 року, КП «Київтранспарксервіс» направлено листа Директору ТОВ «Асторі Груп» ОСОБА_5 , у якому зазначено, що відповідно до пункту 3.2. Договорів акт приймання-передачі майданчика в експлуатацію має бути підписаний Сторонами не пізніше ніж через 5 (п?ять) робочих днів з дати погодження схеми організації дорожнього руху. Схема ОДР погоджується відповідно до «Правил благоустрою міста Кисва» затверджених рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25 грудня 2008 року, з Управлінням патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Якщо акт приймання-передачі майданчика в експлуатацію не укладений протягом 5 (п?яти) робочих днів з дати погодження схеми ОДР Договір вважається розірваним на 6 (шостий) календарний день. У випадку відсутності погодження (не погодження) відповідними установами схеми ОДР впродовж 270 (двісті сімдесят) календарних днів з дати укладення Договору, Договір вважається розірваним 20 травня 2024 року.

У зв?язку з тим, що акт приймання-передачі майданчика в експлуатацію не підписано у визначений строк, у зв`язку з відсутністю погодженої відповідними установами схеми ОДР, 20 травня 2024 року Договір з ТОВ «АСТОРІ ГРУП» розірваний достроково.

3 квітня 2025 року під час огляду місця події встановлено, що за адресою: м. Київ, Оболонський район, перетин просп. Оболонського та вул. Вербової (розподільча смуга), наявний паркувальний майданчик, який оснащений охоронною спорудою, на якій встановлений дорожній знак «Р», на якому відображено розцінки паркування за годину або добу. На зазначеному майданчику наявні приблизно 60 паркувальних місць.

Під час допиту свідок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначив, що 3 квітня 2025 року направлявся на Книжковий ринок та вирішив припаркувати автомобіль на паркувальному майданчику, який розташований за адресою: м. Київ, Оболонський район, перетин просп. Оболонського та вул. Вербової (розподільча смуга), де отримав від невстановленої досудовими розслідуванням особи папірець з часом заїзду. При виїзді ОСОБА_6 , здійснив оплату готівкою за годину паркування у розмірі 20 гривень.

Під час допиту свідок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив, що перебував у тому ж районі та побачивши паркувальний майданчик, який розташований за адресою: м. Київ, Оболонський район, перетин просп. Оболонського та вул. Вербової (розподільча смуга), де отримав від невстановленої досудовими розслідуванням особи папірець з часом заїзду. При виїзді ОСОБА_6 , здійснив оплату готівкою за 2 години паркування у розмірі 30 грн.

У межах розслідування кримінального провадження дізнавачем ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві вручено запит ТОВ «АСТОРІ ГРУП» на надання документів, що надають право користування земельною ділянкою, а також право здійснення господарської діяльності, пов`язаної із організацією паркувального майданчику, однак відповіді на запит не надано.

Крім цього, дізнавачем ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві вручено повістку про виклик директора ТОВ «АСТОРІ ГРУП» ОСОБА_5 , з метою проведення допиту, однак ОСОБА_5 на допит не з`явився, про причини неявки не повідомив.

3 квітня 2025 року дізнавачем ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки з кадастровим номером :78:504:0002, яка розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, перетин просп. Оболонського та вул. Вербової (розподільча смуга).

Згідно з інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :78:504:0002 належить Київській міській раді на праві комунальної власності.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить і положення закону, яким керується

Відповідно до статті 2 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам, визначеним статтею 7 КПК України, у тому числі щодо верховенства права, законності, рівності перед законом поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, недоторканність житла чи іншого володіння особи, невтручання у приватне життя, недоторканність права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Згідно з вимогами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з частиною 3 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як убачається із клопотання про накладення арешту на майно та матеріалів доданих в його обґрунтування, прокурором не доведено, що існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі зазначеної земельної ділянки, оскільки така перебуває у комунальній власності.

Водночас, у даному випадку, слідчий суддя не вбачає допустимих доказів щодо обґрунтування підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яка нікому не вручена і про яку йдеться у клопотанні, що не може виправдати такого ступеня втручання у права і свободи особи.

Слідча суддя зауважує, що матеріали кримінального провадження містять дані про наявність договору оренди щодо вказаної земельної ділянки, який достроково припинений, тобто у даному випадку можуть існувати інші договори та/або судові процедури щодо таких договорів між невстановленими особами, що унеможливлює підтвердити обґрунтування підозри за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтею 356 КК України. Усе зазначене, у свою чергу, вказує на наявність цивільно-правових відносин щодо вказаної земельної ділянки.

Стаття 41 Конституції України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Вимоги щодо гарантій непорушності права власності, визначені Основним Законом України корелюються з положеннями статі 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), якою визначено, що кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (п. 52 рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom).

Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними меті їх застосування та відповідати правомірному втручанню держави у таке право у виключних випадках.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає непереконливими доводи прокурора, що незастосування такого обмеження, як арешт, може призвести до відчуження пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачіцього майна невстановленими особами, яким це майно не належить.

При цьому, порядок перевірки незаконної господарської діяльності, витребування майна з чужого незаконного володіння, повернення майна у попередній стан, неналежне використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, оскарження договорів щодо землі тощо, знаходиться поза межами підвідомчості вимог кримінального законодавства.

Водночас, у разі наявності правовідносин, віднесених до цивільної, адміністративної чи господарської юрисдикцій, питання накладення арешту вирішується у визначених процесуальним законом спосіб судом відповідної юрисдикції.

Таким чином, прокурором не доведено обставин, які підтверджують такий ступінь втручання у право розпоряджатися, відчужувати або користуватися вказаною ділянкою, як арешт, у межах кримінального провадження №0000086, внесеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 395Кримінально процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про арештземельної ділянки з кадастровим номером :78:504:0002, яка розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, перетин просп. Оболонського та вул. Вербової, яка на праві комунальної власності належить Київській міській раді ().

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ОСОБА_1