Провадження № 1-кп/734/303/25 Справа № 734/2217/25
У х в а л а

іменем України

22 травня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000398, відомості про яке 28 лютого 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, не одруженого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

із участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

у провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

20 травня 2025 року прокурором ОСОБА_4 подане клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 строком на шістдесят днів, із подальшим утриманням на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку, що дислокується у селищі Десна Чернігівського району Чернігівської області. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризики не зменшилися та продовжують існувати.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вимоги вказаного клопотання підтримав та висловився про те, що судова справа щодо обвинуваченого ОСОБА_3 підсудна Козелецькому районному суду Чернігівської області, підстав для повернення обвинувального акту немає, а тому є підстави для призначення цієї справи до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив про те, що військовослужбовцем Збройних Сил України себе не вважає, є священнослужителем Релігійної організації «Релігійний Центр Свідків Єгови в Україні», указані прокурором ризики відсутні. Захисник-адвокат ОСОБА_5 вважає, що вказане клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, а справа може бути призначена до судового розгляду.

Вислухавши позиції сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , суд дійшов такого висновку.

Згідно з п.п. 5 і 6 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

У порядку ст. 315 КПК України кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає призначенню до судового розгляду.

За ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 березня 2025 року щодо ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, з подальшим утриманням на гауптвахті відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , що дислокується у АДРЕСА_3 , без визначення розміру застави, строком закінчення дії ухвали є 25 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 застосований, а наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкодити кримінальному провадженню та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується), є доведеною, такі ризики не зменшилися, і не зникли, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою строком на 60 днів. За змістом ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Дотримуючись положень ст. 331 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

З огляду на позицію, що висловлена у Постанові ККС Верховного Суду від 26 листопада 2024 року № 125/773/23 (51 - 2209км24), відмова від служби у Збройних Силах України, зокрема щодо релігійних переконань, підлягає оцінці доказів, в порядку ст. 94 КПК України, саме судом, компетенцією якого є ухвалення вироку. Крім того, Верховний Суд у своїх практиках звернув увагу, що відповідно до ст. 35 Конституції України, якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою. Водночас, за приписами ст. 1 Закону України «Про альтернативну (невійськову) службу» в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження права громадян на проходження альтернативної служби із зазначенням строку дії цих обмежень, які на цей час встановлені Указами Президента України про введення воєнного стану.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Практика Європейського суду з прав людини наголошує на тому, що сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися чи будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі зможе гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.ч. 3 і 4 ст. 183 КПК України, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст. 183 і ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 314-316, 331, 369 і 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

кримінальне провадження № 0000398, відомості про яке 28 лютого 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.00 годину 02 червня 2025 року в приміщенні Козелецького районного суду Чернігівської області (17000, селище Козелець, вул. Свято-Преображенська, 7 Чернігівської області).

Клопотання прокурора Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, продовжити строк дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, - до 21 липня 2025 року включно, з подальшим триманням на гауптвахті Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_3 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 заставу - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена, як обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі суду про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали суду.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 про те, що в разі невиконання визначених вище обов`язків, щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладене грошове стягнення від 0,25 до двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала суду в частині призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає. Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів із дня оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який утримується під вартою, протягом семи днів із дня отримання копії ухвали суду.

Суддя