Справа №573/767/25
Номер провадження 1-кс/573/194/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільський районний суд Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000124 від 20.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході розслідування кримінального провадження з метою виявлення та вилучення речових доказів та слідів вчинення кримінального правопорушення, 21.04.2025 слідчим СВ відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , було проведено огляд місцевості, а саме території біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

1) штани синього кольору «Abibas» зі слідами речовини бурого кольору, запаковано до паперового пакету №1 вилучено до ВП №1 (м.Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Білопілля, вул. Соборна, 76.

21.04.2025 слідчим СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 вилучені речі визнанні речовими доказами.

Дані вилучені речі можуть бути використані, як доказ під час розслідування кримінального провадження та судового розгляду, а також мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У судове засіданні слідчий відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі у в`язку із зайнятістю.

ОСОБА_5 , як володілець вилученого майна, долучила заяву, якою не заперечує проти накладання арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що вилучене 09.04.2025 під час обшуку речей відповідає критеріям віднесення майна до речових доказів, визначеного ст.98 КПК України.

На підставі вищевикладеного, вказані речі визнано речовим доказом за постановою слідчого ГУНП в Сумській області від 21.04.2025, а тому з боку слідчого необхідне вжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно.

На даному етапі суд вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, а відтак підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000124 від 20.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місцевості, а саме:

1) штани синього кольору «Abibas» зі слідами речовини бурого кольору, запаковано до паперового пакету №1.

Визначити місцем зберігання арештованого майна до скасування арешту у встановленому КПК України порядку камеру зберігання речових доказів ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, яким необхідно вручити її копію.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: