Справа №:755/2789/25
Провадження №: 1-кс/755/1347/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2025 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва,

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про визнання бездіяльності в діях керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він повинен вчинити, та зобов`язати його ухвалити рішення у формі постанови за скаргою поданою адвокатом 01 квітня 2025 року.

Своє клопотання адвокат мотивує тим, що у Дніпровському УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 14 лютого 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 347-1 КК України. У цьому провадженні, він, як представник потерпілої ОСОБА_4 , звернувся до керівника Дніпровської окружної прокуратури зі скаргою на недотримання слідчим та прокурором розумних строків досудового розслідування в порядку ч.1 ст. 308 КК України. Однак, у відповідь він отримав повідомлення заступника керівника прокуратури ОСОБА_5 від 02 квітня 2025 року про відсутність підстав для зміни прокурів та для вжиття заходів реагування в порядку ст. 308 КК України. Оскільки за скаргою не було прийнято жодного процесуального рішення, він вважає, що його скарга не розглянута. На його думку прокурором були допущені порушення вимог кримінального процесуального законодавства у зв`язку з невинесенням відповідної постанови, керівник прокуратури не виконав процесуальні дії, які він зобов`язаний вчинити.

У судовому засіданні адвокат клопотання підтримав, наполягав на тому, що прокурор при прийнятті рішень в обов`язковому порядку викладає їх виключно у процесуальних документах, тому просив задовольнити його скаргу.

Особи, бездіяльність яких оскаржується, у судове засідання не з`явилися, хоча матеріали провадження за скаргою містять дані про виклик уповноважених осіб у судове засідання. Їх неявка, відповідно до вимог ч.3 ст. 306 КПК України, не перешкоджає розгляду даної скарги.

Оголосивши скаргу, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріли, слідча суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні СВ Дніпровського управління поліції ГУНП України у м. Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, № 0000527 від 14 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 347-1 КК України.

Адвокат 01 квітня 2025 року звернувся докерівника Дніпровської окружної прокуратури зі скаргою на недотримання слідчим та прокурором розумних строків досудового розслідування в порядку ч.1 ст. 308 КК України.

За результатами розгляду скарги, заступник керівника прокуратури ОСОБА_6 у відповіді від 02 квітня 2025 року повідомив про відсутність підстав для зміни прокурів та для вжиття заходів реагування в порядку ст. 308 КК України. Одночасно, адвокату роз`яснили його право звернутися зі скаргою до суду.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; 3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; 11) повідомляти особі про підозру ; 12) пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим Кодексом та законом; 13) затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, клопотань про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта чи зазначених клопотань, самостійно складати обвинувальний акт чи зазначені клопотання; 14) звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 15) підтримувати державне обвинувачення в суді, відмовлятися від підтримання державного обвинувачення, змінювати його або висувати додаткове обвинувачення у порядку, встановленому цим Кодексом; 16) погоджувати запит органу досудового розслідування про міжнародну правову допомогу, передання кримінального провадження або самостійно звертатися з таким клопотанням в порядку, встановленому цим Кодексом; 17) доручати органу досудового розслідування виконання запиту (доручення) компетентного органу іноземної держави про міжнародну правову допомогу або перейняття кримінального провадження, перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій, а також повноту, всебічність та об`єктивність розслідування у перейнятому кримінальному провадженні; 18) перевіряти перед направленням прокуророві вищого рівня документи органу досудового розслідування про видачу особи (екстрадицію), повертати їх відповідному органу з письмовими вказівками, якщо такі документи необґрунтовані або не відповідають вимогам міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи законам України; 19) доручати органам досудового розслідування проведення розшуку і затримання осіб, які вчинили кримінальне правопорушення за межами України, виконання окремих процесуальних дій з метою видачі особи (екстрадиції) за запитом компетентного органу іноземної держави; 20) оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; 21) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 та ч.3 ст. 110 КК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

До прикладу, у ч.4 ст. 284 КПК України визначено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено; ч.2 ст. 218 КПК України, прокурор розглядає письмове повідомлення слідчого протягом десяти днів з дня його отримання та в разі підтвердження наведених у ньому обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності; ч.5 ст. 290 КПК України, рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування або про відмову у такому продовженні приймається у формі постанови.

Таким чином спростовуються твердження адвоката про те, що усі рішення прокурора повинні викладатися у формі постанови.

Окремо необхідно зазначити, що важливе місце у системі процесуальних рішень прокурора належить його письмовим вказівкам. Оскільки саме прокурор є ключовою особою, яка визначає необхідну сукупність достатніх доказів для прийняття рішення про закінчення досудового розслідування та складання обвинувального акта, а надалі на нього покладається обов`язок доводити винуватість особи у суді, абсолютно логічним є наділення його правовим механізмом щодо керівництва діями слідчого у ході проведення досудового розслідування щодо збирання доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

У свою чергу, ч. 4 ст. 40 КПК України покладає на слідчого обов`язок виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі. Слід звернути увагу, що закон не встановлює, у якій процесуальній формі закріплюють вказівки прокурора; єдина вимога, яку закон до них висуває, - це законність та письмова форма, тобто вказівка прокурора - це процесуальне рішення прокурора, яке виноситься в ході здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження слідчому, керівнику органу досудового розслідування з метою досягнення всебічності, повноти та об`єктивності досудового розслідування, спрямоване на усунення прогалин та неповноти слідства, вказівка наділена ознаками імперативності і є обов`язковою до виконання.

Відповідно до положень ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Як вбачається зі змісту скарги та долучених до неї документів, адвокат був повідомлений прокурором про розгляд скарги та про прийняте за результати розгляду рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 308, 309 КПК України КПК України, слідча суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити адвокату ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у задоволенні його скарги на бездіяльність керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1