Справа № 452/912/25
Провадження № 1-кп/452/258/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000035 від 1 березня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки селища Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, без освіти, офіційно не заміжня, не працевлаштована, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 28 січня 2025 року близько 11:00 годин, проходячи по вул. Валовій в м. Самбір Львівської області знайшла на землі банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів), емітентом якої є АТ «Приватбанк» рахунок НОМЕР_1 та емітовану на ім`я ОСОБА_7 , та яка в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є електронним платіжним документом, а також офіційним документом.

Усвідомивши, що це банківська картка, яка може бути використана для зняття грошових коштів, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, не вчинивши жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, умисно таємно привласнила офіційний документ з корисливих мотивів.

В подальшому цього ж дня о 11:29 год. ОСОБА_5 здійснила розрахунок данною банківською карткою в торгово-сервісній мережі міні-маркет в м. Самбір по вул. Валова, 23 на суму 105,00 грн; о 11:35 год. здійснила розрахунок в аптеці «Зі» по вул. Руська, 1 на суму 446,00 грн.; о 11:43 год. здійснила розрахунок в аптеці «Здорова родина» на площі Ринок 36/49 на суму 500,00 грн.; о 11:50 грн. здійснила розрахунок в аптеці «Подорожник» по вул. Коперника, 11 на суму 315,00 грн.; о 11:56 год. здійснила розрахунок в аптеці «АНЦ» по вул. Мазепи,1 на суму 160,90 грн., тим самим розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом безконтактного розрахунку за товар, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 1421,90 грн.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України як привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Будучи допитаною у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину за пред`явленим їй обвинуваченням за ч. 1 ст. 357 КК України визнала повністю та підтвердила обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, яке викладене у обвинувальному акті, вказавши, що вони були встановлені правильно і всі ці обставини вона визнає повністю. При цьому показала, що дійсно, в січні 2025 року в м. Самбір знайшла банківську картку. Що це саме банківська картка усвідомлювала. Використала її для власних потреб, розраховувалася в цей же день в магазині та в різних аптеках. Після чого банківську картку викинула. У вчиненому щиро кається, та жалкує з приводу вчиненого. Просила пробачення у потерпілої та обіцяла повернути гроші. Просила суд суворо її не карати.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що напркінці січня 2025 року загубила банківську картку АТ «Приватбанк», з якої в подальшому були зняті невідомою особою грошові кошти в сумі 1421,90 грн., які їй обвинувачена не повернула. Враховуючи наявінсть у обвинуваченої трбох малолітніх дітей, происла суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні (кримінальному проступку), при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що інші учасники провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачену та потерпілу прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у вироку суду, доведена повністю.

Вказані дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України як привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до приписів ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд, враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до кримінального проступку; обставини вчинення кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченої, яка психічно і фізично здорова, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра (а. с. 20), має на утриманні трьох малолітніх дітей (а.с. 22-23); раніше не судима (а.с. 21).

У відповідності зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої суд вважає її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, обрати їй покарання, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Цивільний позов не заявлений.

За повідомленням прокурора процесуальні витрати відсутні.

На підставі ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів після набрання вироком законної сили необхідно вирішити таким чином: DVD диск з відеозаписом з аптеки № 212 «Подорожник», на якому зафіксований момент оплати ОСОБА_5 банківською картою за товар - залишити в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 175, 349, 366-368, 370, КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ - DVD диск з відеозаписом з аптеки № 212 «Подорожник», на якому зафіксований момент оплати ОСОБА_5 банківською картою за товар - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Головуюча суддя -