Справа № 344/2194/25
Провадження № 1-кп/344/743/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Слов`янськ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, раніше судимого: 18.06.1999 Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 206 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; 03.03.2000 Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 206 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та 6 місяців КК України; 17.01.2006 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 289 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; 14.11.2011 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 70 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років; 01.12.2021 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України засуджений до покарання у виді штрафу 1 360 гривень,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Донецької області, м. Донецьк, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , згідно ст. 89 КК України раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб та в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 15.08.2024 приблизно о 02 год 47 хв, ОСОБА_4 , перебували разом з ОСОБА_5 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 72, а саме поблизу каналізаційного люку, в середині якого знаходяться телефонні кабелі. В цей час, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник спільний протиправний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024, затвердженим Законом України № 3891-ІХ від 12.08.2024), спільно, перебуваючи біля каналізаційного люку, де переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрали з нього телефонний кабель марки «ТППеп», ємністю 50 х 2 х 0,4 довжиною 25 м, що належить ПрАТ «Київстар», вартість якого згідно висновку експерта становить 2 469,77 гривень без ПДВ та телефонний кабель марки «ТППеп», ємністю 100 х 2 х 0,4 довжиною 25 м, що належить АТ «Укртелеком», вартість якого згідно висновку експерта становить 5 142,75 гривень без ПДВ.

Вказані кабелі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згорнули в два мотки, після чого покинули місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ПрАТ «Київстар» майнову шкоду на загальну суму 2 469,77 гривень без ПДВ, АТ «Укртелеком» - 5 142,75 гривень без ПДВ.

Окрім цього встановлено, що 21.08.2024 приблизно о 01 год 40 хв, ОСОБА_4 , перебував за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Степана Бандери, 62, а саме поблизу каналізаційного люку, в середині якого знаходяться телефонні кабелі.

В цей час, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна з метою незаконного збагачення.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024, затвердженим Законом України № 3891-ІХ від 12.08.2024), перебуваючи біля вказаного вище каналізаційного люку, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із середини телефонний кабель марки «ТППеп», ємністю 50 х 2 х 0,4 довжиною 25 м, що належить ПрАТ «Київстар», вартість якого згідно висновку експерта становить 2 173,40 гривень без ПДВ та монтажний комплект для кабелю ємністю 50 пар, із поліетиленовою оболонкою діаметром мідної жили від 0,4 м до 0,64 мм, в кількості 2 шт, вартість яких згідно висновку експерта становить 990 гривень без ПДВ.

Після чого, ОСОБА_4 , згорнувши телефонний кабель у моток та взявши монтажний комплект, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинили ПрАТ «Київстар» майнову шкоду на загальну суму 3 163,4 гривень без ПДВ

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що до вчинення такого поступку його спонукало скрутне матеріальне становище. Так, 15.08.2024року він разом із другом ОСОБА_5 побачили відкриту кришку каналізаційного люку, звідки витягнули телефонний кабель приблизно 25 метрів, щоб в подальшому здати на металолом. Повторювати свої дії не має наміру. Завдану потерпілим шкоду відшкодував. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Суду пояснив, що до вчинення такого поступку його спонукало скрутне матеріальне становище. 15.08.2024року він разом із другом ОСОБА_4 побачивши відкриту кришку каналізаційного люку, вирішили витягнути телефонний кабель приблизно 25 метрів, щоб в подальшому здати на металолом. Повторювати свої дії не має наміру. Завдану потерпілому шкоду відшкодував. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, та просить суд його суворо не карати, запевняючи суд, що такого більше не повториться.

Представник потерпілого ІФФ АТ «Укртелеком» ОСОБА_6 подала клопотання про розгляд кримінального провадження у їх відсутності, цивільного позову заявляти не будуть. Щодо покарання поклалася на розсуд суду.

Представник потерпілого ПрАТ «Київстар» ОСОБА_7 подала клопотання про розгляд кримінального провадження у їх відсутності. Також, 13.03.2025 року подала цивільний позов.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України як таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 , активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Також, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Положеннями ст. 50 Кримінального кодексу України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Виходячи із засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч. 6 ст. 368 Кримінального процесуального кодексу України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року (справа N 750/5031/18, провадження N 51-2761км21) зазначив, що процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Водночас, визначені у ст. 65 Кримінального кодексу України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 Кримінального кодексу України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадках, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства в їх сукупності та системному зв`язку, зокрема що наявні декілька обставин, які пом`якшують покарання і такі знайшли підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, а також враховуючи особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які повністю визнали вину у скоєному, офіційно не працюють, на диспансерному обліку лікарів нарколога та психіатра не перебувають; їх поведінку під час та після вчинення кримінального правопорушення (усвідомили наслідки своєї поведінки, їх негативне відношення до скоєного після вчинення злочину, розкаяння у вчиненому).

Виходячи із встановленої ст. 50 Кримінального кодексу України мети покарання, а саме не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням позиції сторони обвинувачення (прокурора), який при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просив призначити основне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 75 КК України 3 роки іспитового строку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 просив призначити основне покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України із застосуванням ст. 75 КК України 2 роки іспитового строку, а також позиції обвинувачених, які просили суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, суд дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе без ізоляції їх від суспільства, а тому вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, призначити їм покарання за ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням положень ст. 75, 76 Кримінального кодексу України.

Таке покарання є достатнім, справедливим та необхідними для їх виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ними, так і іншими особами.

Визначене обвинуваченим покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності. Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Щодо заявленого представником потерпілого ПрАТ «Київстар» ОСОБА_7 цивільного позову.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Оголошення обвинувального акту є початком судового розгляду відповідно до ст.347 КПК України.

Оскільки, цивільний позов подано представником потерпілого 13.03.2025 року, після початку судового розгляду, після оголошення прокурором обвинувального акту, тому суд залишає його без розгляду і роз`яснює право звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Запобіжні заходи не обиралися.

Процесуальні витрати покласти на обвинувачених.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 393, ч. 15 ст. 615 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом пробації.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком 1 рік 6 місяців, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом пробації.

Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов представника потерпілого ПрАТ «Київстар» ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди залишити без розгляду і роз`яснити право звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь держави 19 665 гривень 78 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

-три змиви, зріз кабелю із слідами перекусу, зріз кабелю із пошкодженнями (постанова від 21.08.2024 року) знищити;

-DVD-R диск з файлами (постанова від 26.08.2024 року) зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

-DVD-R диск з файлами (постанова від 26.08.2024 року) зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

-DVD-R диск з файлами (постанова від 26.08.2024 року) зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

-DVD-R диск з файлами (постанова від 26.08.2024 року) зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

-DVD-R диск з файлами (постанова від 26.08.2024 року) зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

-кофту з капюшоном темно синього кольору зі вставкою на передній її стороні сірого кольору (постанова від 22.08.2024 року) повернути власнику ОСОБА_5 ;

-спортивну кофту синього кольору, джинсові штани синього кольору (постанова від 06.09.2024 року) повернути власнику ОСОБА_4 ;

-один змив, відрізок кабелю три недопалки білого кольору (постанова від09.09.2024 року) знищити.

Арешти накладені ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.08.2024 року (справа № 344/15531/24) та ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10.09.2024 року (справа № 344/16451/24) скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_8