Справа № 201/9730/25
Провадження № 1-кс/201/3485/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора Волноваської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.01.2025 стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1, ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.01.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , за ч. 1, ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000268, від 27.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч.1, 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Громадянин України ОСОБА_5 ,, прийняв рішення умисно вчинити діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме надати допомогу іноземній державі в проведенні підривної діяльності проти України за наступних обставин.

Представниками Російської Федерації на тимчасово окупованій території Донецької області створено підпорядковану, керовану та фінансовану Російською Федерацією окупаційну адміністрацію, в яку входили органи

і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією України та псевдоправоохоронні органи, включаючи судову систему.

На учасників судової системи так званої «ДНР» відповідно до заздалегідь розробленого плану злочинних дій, в тому числі покладаються наступні обов`язки:

- створення органів судової влади незаконного державного утворення так званої «ДНР» та організація їх діяльності;

- видання нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів судової влади так званої «ДНР»;

- здійснення судочинства непередбаченими законодавством України судовими органами так званої «ДНР».

Згідно з ч. 3 постанови незаконно утвореного органу «Ради Міністрів Донецької Народної Республіки» від 22.10.2014 № 40-1 «Про створення судової системи» визначено, що «судова система Донецької Народної Республіки складається з Верховного суду, міських і районних судів загальної юрисдикції, військових судів, арбітражного суду».

Постановою незаконно утвореного органу «Ради Міністрів Донецької Народної Республіки» від 22.10.2014 № 40-2 «Про судову систему» затверджено тимчасове положення про судову систему, відповідно до якого визначено структуру та повноваження судів на території так званої «ДНР».

Указом «Голови Верховного Суду Донецької Народної Республіки»

від 22.02.2016 № 45-од затверджено «Адміністративний регламент Верховного Суду Донецької Народної Республіки», в якому врегульовано склад «Верховного Суду Донецької Народної Республіки», повноваження голови та його заступників, порядок роботи тощо.

Зазначені незаконні нормативно-правові акти, видані представниками окупаційної влади так званої «ДНР», якими у своїй діяльності керуються судді, що незаконно діють на тимчасово окупованій частині території Донецької області, приймались всупереч чинного законодавства України, є протиправними та такими, що суперечать основоположним принципам Конституції України та іншим законодавчим актам України.

Так, у свою чергу громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи вищу юридичну освіту, практичний досвід роботи адвокатом, достатній рівень спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів діяльності РФ проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України, розуміючи, що вищевказані нормативні документи є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, після окупації міста Єнакієве та частини Донецької області, діючи умисно, за власною ініціативою, добровільно залишився на тимчасово окупованій території області та з власної ініціативи добровільно вирішив надати допомогу РФ та її представникам в проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради, а саме діяння, умисно вчинене на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України: надання іноземній державі Російській Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_5 добровільно, за власною ініціативою, згідно з указом голови т.зв. «Донецької Народної Республіки» від 19.05.2017 № 119 «Про призначення суддів» призначений на посаду судді Єнакієвського міського суду Донецької Народної Республіки строком повноважень на три роки. Після призначення на посаду ОСОБА_5 умисно надавав іноземній державі допомогу в проведенні підривної діяльності проти України шляхом здійснення правосуддя в незаконному судовому органі та прийняття протиправних судових рішень на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України.

Використовуючи матеріально-технічну базу суду, власні теоретичні знання і практичні навички, діючи відповідно до прийнятих керівництвом окупаційної влади РФ нормативно-правових актів, виконання обов`язків так званого судді Єнікієвського міського суду Донецької Народної Республіки ОСОБА_5 здійснював у приміщенні адміністративної будівлі зазначеного суду, розташованого за адресою: Донецька область, м. Єнакієве, вул. Свердлова, 118.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

В подальшому, з невстановленої в ході досудового розслідування точної дати, але після 24.02.2022, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи вищу юридичну освіту, практичний досвід адвокатом та суддею Єнакієвського міського суду Донецької Народної Республіки, достатній рівень спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів діяльності РФ проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України, розуміючи, що вищевказані нормативні документи є незаконними, оскільки явно прийняті всупереч Конституції України та чинного законодавства України, після окупації міста Донецька, діючи умисно, за власною ініціативою, добровільно залишився на тимчасово окупованій території області та з власної ініціативи добровільно вирішив надати допомогу РФ та її представникам в проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, а саме діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України: надання іноземній державі Російській Федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_5 , за власною ініціативою, в умовах воєнного стану, на підставі ст. 83, 128 Конституції Російської Федерації, ст. 11 Федерального Закону від 14 березня 2002 року № 30-Ф3 «Про органи суддівської спільноти в Російській Федерації», за певною визначеною процедурою, згідно з указом президента Російської Федерації від 14 серпня 2023 року № 607 «Про призначення суддів федеральних судів та про представників Президента Російської Федерації в кваліфікаційних колегіях суддів суб`єктів Російської Федерації» призначений суддею Ворошиловського міжрайонного суду м. Донецька Донецької Народної Республіки на шестирічний строк повноважень. Після призначення на посаду ОСОБА_5 умисно надавав іноземній державі допомогу в проведенні підривної діяльності проти України шляхом здійснення правосуддя в незаконному судовому органі та прийняття протиправних судових рішень на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України.

Далі ОСОБА_5 , використовуючи матеріально-технічну базу суду, власні теоретичні знання і практичні навички, діючи відповідно до прийнятих керівництвом окупаційної влади РФ нормативно-правових актів, здійснював виконання обов`язків так званого судді Ворошиловського міжрайонного суду м. Донецька Донецької Народної Республіки, у приміщенні адміністративної будівлі зазначеного суду, розташованого за адресою: 283015, Донецька область, м. Донецьк, вул. Любавіна, 4.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Крім цього, відповідно до ст. 1 Федерального Закону РФ від 3 квітня 2023 року № 85-ФЗ «Про створення судів Російської Федерації на території Донецької Народної Республіки та про внесення змін до окремих законодавчих актів Російської Федерації», у відповідності до Федерального конституційного закону від 4 жовтня 2022 року № 5-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Донецької Народної Республіки та утворення у складі Російської Федерації нового суб`єкта - Донецької Народної Республіки», статтею 17 Федерального конституційного закону від 31 грудня 1996 року № 1-ФКЗ «Про судову систему Російської Федерації» на території так званої «Донецької Народної Республіки» створено «Верховний суд Донецької Народної Республіки».

До повноважень судді Верховного Суду РФ згідно зі ст. 14 «Федерального конституційного Закону «Про Верховний Суд Російської Федерації» належить:

1) участь у межах і порядку, встановлених процесуальним законодавством України, у розгляді підсудних Верховному Суду України справ судовими колегіями Верховного Суду України, а у разі обрання судді судової колегії Верховного Суду України до складу суддів Апеляційної колегії Верховного Суду України або Дисциплінарна колегія Верховного Суду Російської Федерації - у розгляді підсудних Верховному Суду Російської Федерації справ цими колегіями, а також здійснюють інші процесуальні повноваження;

2) узагальнення судової практики, ознайомлення безпосередньо у судах загальної юрисдикції та арбітражних судах з практикою застосування законодавства Російської Федерації;

3) внесення пропозицій з питань, що обговорюються на засіданні Пленуму Верховного Суду Російської Федерації, участь у підготовці та обговоренні проектів його постанов та за дорученням Голови Верховного Суду Російської Федерації та їх доповідь на засіданні Пленуму Верховного Суду Російської Федерації;

4) здійснення інших повноважень, передбачених Регламентом Верховного Суду Російської Федерації;

5) участь в судових засіданнях при здійсненні правосуддя у мантіях. (Доповнення пунктом Федеральний конституційний закон від 16.04.2022 № 1-ФКЗ)».

Судді Верховного Суду РФ призначаються на посаду Радою Федерації Федеральних Зборів Російської Федерації за поданням Президента Російської Федерації у відповідності до ст. 4 Федерального конституційного Закону

«Про Верховний Суд Російської Федерації».

Крім цього, згідно з Федеральним Законом «Про утворення судів Російської Федерації на території Донецької Народної Республіки та про внесення змін в окремі законодавчі акти Російської Федерації» від 03 квітня 2023 року № 85-Ф3 на території т.з.в. «Донецької Народної Республіки» створено Ворошиловський міжрайонний суд м. Донецька.

Громадянин України ОСОБА_5 , достовірно розуміючи, що утворення зазначеної судової влади є незаконним, маючи вищу юридичну освіту, достатній рівень спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів діяльності РФ проти України, вирішив зайняти посаду в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто вчинити колабораційну діяльність.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення колабораційної діяльності, ОСОБА_5 добровільно, за власною ініціативою, в умовах воєнного стану, на підставі ст. 83, 128 Конституції Російської Федерації, ст. 11 Федерального Закону від 14 березня 2002 року № 30-Ф3 «Про органи суддівської спільноти в Російській Федерації», за певною визначеною процедурою, згідно з указом президента Російської Федерації від 14 серпня 2023 року № 607 «Про призначення суддів федеральних судів та про представників Президента Російської Федерації в кваліфікаційних колегіях суддів суб`єктів Російської Федерації» призначений суддею Ворошиловського міжрайонного суду м. Донецька Донецької Народної Республіки на шестирічний строк повноважень. Добровільно зайнявши посаду в незаконному судовому органі, створеному на тимчасово окупованій території Донецької області, ОСОБА_5 умисно здійснював правосуддя в незаконному судовому органі та приймав протиправнв судові рішення на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України.

Виконання функціональних обов`язків судді ОСОБА_5 здійснює у приміщенні адміністративної будівлі Ворошиловського міжрайонного суду м. Донецька Донецької Народної Республіки за адресою: 283015, Донецька область, м. Донецьк, вул. Любавіна, 4.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, а саме добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтована неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 1443 (8069) від 18.07.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 18.07.2025 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 23.07.2025, 24.07.2025, 25.07.2025 в період часу з 09 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000268, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 111, 7 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Жодного разу громадянин України ОСОБА_5 у призначений час не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

18 липня 2025 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручено, внаслідок не встановлення його місцезнаходження на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території, переховується від органів досудового розслідування.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, але вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик близьким родичам та членам сім`ї підозрюваного ОСОБА_5 не представилося можливим.

18 липня 2025 року захиснику підозрюваного адвокату ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Таким чином, 18 липня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Постановою прокурора від 29.07.2025 на підставі ст. 281 КПК України оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , здійснення якого доручено співробітникам ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також повідомленнями ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, що здійснює розшук підозрюваного.

Таким чином, прокурор вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.01.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , за ч. ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання.

Заслухавши доводи слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтована неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 1443 (8069) від 18.07.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 18.07.2025 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 23.07.2025, 24.07.2025, 25.07.2025 в період часу з 09 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000268, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 111, 7 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Жодного разу громадянин України ОСОБА_5 у призначений час не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

18 липня 2025 року відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1. 2 ст. 111, ч. 7 ст.111-1 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручено, внаслідок не встановлення його місцезнаходження на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території, переховується від органів досудового розслідування.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, але вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик близьким родичам та членам сім`ї підозрюваного ОСОБА_5 не представилося можливим.

18 липня 2025 року захиснику підозрюваного адвокату ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Таким чином, 18 липня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-рапортом про виявлене кримінальне правопорушення від 12.01.2025;

-протоколом огляду Інтернет сторінки від 04.02.2025, відповідно до якого встановлено відомості щодо призначення ОСОБА_5 суддею Єнакіївського міського суду ДНР;

-протоколом огляду Інтернет сторінки від 04.02.2025, відповідно до якого наявна інформація про призначення ОСОБА_5 суддею Ворошиловського міжрайонного суду м. Донецька;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 06.03.2025, відповідно до якого остання підтверджує факт перебування ОСОБА_5 на посаді судді;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.03.2025 за участю ОСОБА_6 ;

-копії документів, підписані ОСОБА_5 як суддею Ворошиловського міжрайонного суду м. Донецька (постанова від 18.06.2024 по справі № 4/17/2-15/2024; постанова від 11.06.2024);

-протоколами огляду Інтернет сторінки від 18.03.2025 та 19.03.2025, відповідно до яких підтверджується перебування ОСОБА_5 на посаді судді;

-висновком судової портретної експертизи від 15.04.2025 № 197/1, відповідно до якого на фотозображеннях з відповідними файлами та на фотозображеннях, наданих як порівняльний матеріал, зображена одна й та сама особа ОСОБА_5 ;

-письмовим повідомленням про підозру від 18.07.2025;

-матеріалами, зібраними оперативними підрозділами СБУ, що у відповідності до ч. 2 ст. 99 КПК України є доказами.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1, ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Також було встановлено, що постановою прокурора від 29.07.2025 на підставі ст. 281 КПК України оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , здійснення якого доручено співробітникам ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваної в розшук.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 ,перебуває на тимчасово окупованій території України, підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також повідомленнями ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, що здійснює розшук підозрюваного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрюваний належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що останній переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Волноваської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.01.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , за ч. 1, ч.2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.01.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. ч. 1, 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1