Справа № 739/1068/23
№ провадження 1-кп/738/13/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000243 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дубов`язівка Конотопського району Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за частиною другою статті 1971 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Охтирка Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого за частиною другою статті 1971 КК України,

за участю:

прокурора: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області: ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив наступне:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою.

В провадженні Менського районного суду Чернігівської області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000243 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Захисник обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав клопотання адвоката ОСОБА_8 .

Обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_10 клопотання свого захисника підтримали, просили звільнити їх від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрити на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 не заперечувала.

Представник потерпілого Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області: ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 не заперечував.

ІІ. Встановлені судом обставини.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в наступному. У 1961 році на земельній ділянці площею 141,8 га поблизу населених пунктів Мамекине та Смяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області в поймі річки Смячка побудовано комплекс ставків загальною площею водного дзеркала 121,6 га.

Рішенням Новгород-Сіверської районної ради народних депутатів

від 15.08.1995 земельну ділянку площею 141,8 га передано у постійне користування Державному підприємству Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція Новгород-Сіверського району Чернігівської області для риборозведення та видано Державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЧН № 001279.

29.04.2003 Регіональним відділенням Фонду держмайна України в Чернігівській області видано наказ № 199 про приватизацію Державного підприємства Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція Новгород-Сіверського району Чернігівської області шляхом перетворення у колективне сільськогосподарське підприємство.

21.04.2003 перетворення Державного підприємства Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція в Колективне сільськогосподарське підприємство «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» затверджено загальними зборами працівників підприємства.

27.06.2003 Регіональним відділенням Фонду держмайна України в Чернігівській області затверджено Акт оцінки вартості майна Державного підприємства Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція під час приватизації та 07.07.2003 затверджено план приватизації.

07.08.2003 зареєстровано статут Колективного сільськогосподарського підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» та проведено його державну реєстрацію, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

Досудовим розслідуванням установлено, що земельна ділянка загальною площею 141,8 га, державний акт на право постійного користування якою 30.08.1995 видано Державному підприємству Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція, не увійшла до складу майна, що підлягає приватизації, та до статутного фонду Колективного сільськогосподарського підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція», а була облікована як землі запасу державної власності.

07.09.2007 загальними зборами членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» прийнято рішення про передачу паїв Колективного сільськогосподарського підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» та 17.11.2008 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція».

Поряд з тим досудовим розслідуванням установлено, що 03.06.2022 в

с. Мамекине Новгород-Сіверського району Чернігівської області між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 укладено та підписано договір купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі) приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» (далі Підприємство) у розмірі 10% статутного капіталу Підприємства.

Також 03.06.2022 в с. Мамекине Новгород-Сіверського району Чернігівської області між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 укладено та підписано договір купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі) приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» у розмірі 90% статутного капіталу Підприємства.

Протоколом зборів засновників Підприємства № 1-2022 від 03.06.2022 прийнято рішення про погодження продажу та передачу частки у статутному капіталі ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» на користь ОСОБА_4 у розмірі 90%, на користь ОСОБА_5 у розмірі 10%.

Надалі у зв`язку з продажем та передачею часток в статутному капіталі Підприємства ОСОБА_5 та ОСОБА_4 включено до складу засновників Підприємства, а ОСОБА_5 призначено директором ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція».

Рішенням зборів засновників затверджено Статут Приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція», згідно

п. 2.1 якого Підприємство створено з метою одержання прибутку та серед іншого здійснює діяльність «прісноводне рибництво (аквакультура)», «прісноводне рибальство», «роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками».

Відповідно до п. 6.2 6.4 Статуту вищим органом управління Підприємства є збори засновників, до виключної компетенції якого відноситься визначення основних напрямів діяльності Підприємства, затвердження планів та звітів про його діяльність, призначення та звільнення директора, відсторонення його від посади, прийняття та вирішення будь-яких інших питань відносно діяльності Підприємства.

Згідно з п. 6.6 6.7 Статуту виконавчим органом Підприємства є директор, який здійснює оперативне керівництво Підприємством відповідно до Статуту та діючого законодавства України, виконує рішення зборів засновників та несе повну відповідальність за його діяльність

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Згідно п. «є» ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням серед іншого поділяються на категорію земель водного фонду.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Земельного Кодексу України та ст.4 Водного Кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Земельного кодексу України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Статтею 1 Закону України «Про аквакультуру» визначено, що аквакультура (рибництво) - сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг.

Відповідно до ч.ч. 1,3 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягає право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, групою осіб спільно з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання,будучи співвласником Приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція», діючи з корисливих мотивів, з метою забезпечення здійснення господарської діяльності Підприємства у сфері аквакультури, отримання прибутку від такої діяльності,діючи всупереч вищевказаним положенням законодавства, якими регламентовані порядок набуття і реалізації права користування землею, не маючи рішення органу місцевого самоврядування про надання у користування ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» земельної ділянки, без належним чином оформленого правочину та зареєстрованого на його підставі речового права користування ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» земельною ділянкою, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, проте не пізніше 03.06.2022, самовільно зайняли частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0909 площею 97,0473 га., розташовану поблизу населених пунктів Мамекине та Смяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яка відноситься до земель водного фонду з цільовим призначенням«для рибогосподарських потреб» та на праві комунальної власності належить Новгород-Сіверській міській територіальній громаді в особі Новгород-Сіверської міської ради, яку упродовж 2022-2023 років використовували у господарській діяльності Приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» з метою отримання прибутків від вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції, заподіявши шкоду Новгород-Сіверській міській територіальній громаді в особі Новгород-Сіверської міської ради у розмірі 347 792,78 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 . Обвинувачується у самовільному зайнятті земельної ділянки, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в наступному. У 1961 році на земельній ділянці площею 141,8 га поблизу населених пунктів Мамекине та Смяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області в поймі річки Смячка побудовано комплекс ставків загальною площею водного дзеркала 121,6 га.

Рішенням Новгород-Сіверської районної ради народних депутатів

від 15.08.1995 земельну ділянку площею 141,8 га передано у постійне користування Державному підприємству Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція Новгород-Сіверського району Чернігівської області для риборозведення та видано Державний акт на право постійного користування землею ІІ-ЧН № 001279.

29.04.2003 Регіональним відділенням Фонду держмайна України в Чернігівській області видано наказ № 199 про приватизацію Державного підприємства Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція Новгород-Сіверського району Чернігівської області шляхом перетворення у колективне сільськогосподарське підприємство.

21.04.2003 перетворення Державного підприємства Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція в Колективне сільськогосподарське підприємство «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» затверджено загальними зборами працівників підприємства.

27.06.2003 Регіональним відділенням Фонду держмайна України в Чернігівській області затверджено Акт оцінки вартості майна Державного підприємства Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція під час приватизації та 07.07.2003 затверджено план приватизації.

07.08.2003 зареєстровано статут Колективного сільськогосподарського підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» та проведено його державну реєстрацію, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

Досудовим розслідуванням установлено, що земельна ділянка загальною площею 141,8 га, державний акт на право постійного користування якою 30.08.1995 видано Державному підприємству Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція, не увійшла до складу майна, що підлягає приватизації, та до статутного фонду Колективного сільськогосподарського підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція», а була облікована як землі запасу державної власності.

07.09.2007 загальними зборами членів Колективного сільськогосподарського підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» прийнято рішення про передачу паїв Колективного сільськогосподарського підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» та 17.11.2008 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція».

Поряд з тим досудовим розслідуванням установлено, що 03.06.2022 в

с. Мамекине Новгород-Сіверського району Чернігівської області між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 укладено та підписано договір купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі) приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» (далі Підприємство) у розмірі 10% статутного капіталу Підприємства.

Також 03.06.2022 в с. Мамекине Новгород-Сіверського району Чернігівської області між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 укладено та підписано договір купівлі-продажу корпоративних прав (частки у статутному капіталі) приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» у розмірі 90% статутного капіталу Підприємства.

Протоколом зборів засновників Підприємства № 1-2022 від 03.06.2022 прийнято рішення про погодження продажу та передачу частки у статутному капіталі ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» на користь ОСОБА_4 у розмірі 90%, на користь ОСОБА_5 у розмірі 10%.

Надалі у зв`язку з продажем та передачею часток в статутному капіталі Підприємства ОСОБА_5 та ОСОБА_4 включено до складу засновників Підприємства, а ОСОБА_5 призначено директором ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція».

Рішенням зборів засновників затверджено Статут Приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція», згідно

п. 2.1 якого Підприємство створено з метою одержання прибутку та серед іншого здійснює діяльність «прісноводне рибництво (аквакультура)», «прісноводне рибальство», «роздрібна торгівля рибою, ракоподібними та молюсками».

Відповідно до п. 6.2 6.4 Статуту вищим органом управління Підприємства є збори засновників, до виключної компетенції якого відноситься визначення основних напрямів діяльності Підприємства, затвердження планів та звітів про його діяльність, призначення та звільнення директора, відсторонення його від посади, прийняття та вирішення будь-яких інших питань відносно діяльності Підприємства.

Згідно з п. 6.6 6.7 Статуту виконавчим органом Підприємства є директор, який здійснює оперативне керівництво Підприємством відповідно до Статуту та діючого законодавства України, виконує рішення зборів засновників та несе повну відповідальність за його діяльність

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Земельного кодексу України до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії.

Згідно п. «є» ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням серед іншого поділяються на категорію земель водного фонду.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Земельного Кодексу України та ст.4 Водного Кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Земельного кодексу України землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Згідно з ч. 4 ст. 59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Статтею 1 Закону України «Про аквакультуру» визначено, що аквакультура (рибництво) - сільськогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування об`єктів аквакультури у повністю або частково контрольованих умовах для одержання сільськогосподарської продукції (продукції аквакультури) та її реалізації, виробництва кормів, відтворення біоресурсів, ведення селекційно-племінної роботи, інтродукції, переселення, акліматизації та реакліматизації гідробіонтів, поповнення запасів водних біоресурсів, збереження їх біорізноманіття, а також надання рекреаційних послуг.

Відповідно до ч.ч. 1,3 Цивільного кодексу України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з п. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягає право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, групою осіб спільно з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання,будучи співвласником Приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція», діючи з корисливих мотивів, з метою забезпечення здійснення господарської діяльності Підприємства у сфері аквакультури, отримання прибутку від такої діяльності,діючи всупереч вищевказаним положенням законодавства, якими регламентовані порядок набуття і реалізації права користування землею, не маючи рішення органу місцевого самоврядування про надання у користування ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» земельної ділянки, без належним чином оформленого правочину та зареєстрованого на його підставі речового права користування ПП «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» земельною ділянкою, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, проте не пізніше 03.06.2022, самовільно зайняли частину земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:0909 площею 97,0473 га., розташовану поблизу населених пунктів Мамекине та Смяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яка відноситься до земель водного фонду з цільовим призначенням«для рибогосподарських потреб» та на праві комунальної власності належить Новгород-Сіверській міській територіальній громаді в особі Новгород-Сіверської міської ради, яку упродовж 2022-2023 років використовували у господарській діяльності Приватного підприємства «Новгород-Сіверська рибоводно-меліоративна станція» з метою отримання прибутків від вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції, заподіявши шкоду Новгород-Сіверській міській територіальній громаді в особі Новгород-Сіверської міської ради у розмірі 347 792,78 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у самовільному зайнятті земельної ділянки, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлені ст. 49 КК України в залежності від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1)два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2)три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3)п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4)десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5)п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

Давність не застосовується у разі вчинення злочинів прози основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-1 14-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Згідно до ст. 1971 КК України:

1.Самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, -

карається штрафом від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років.

2.Самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель, -

карається обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років або позбавленням волі на строк до двох років.

Згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 1971 КК України, у вчиненні якого обвинувачують ОСОБА_4 і ОСОБА_5 останніми вчинено не пізніше 03.06.2022, тому на даний час сплили строки притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 286 КПК України визначено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку що клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 12, 49, 366 КК України, ст.ст. 284-288, 372 КПК України, суд, Суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 і ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 1971 КК України Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000243 відносно ОСОБА_4 закрити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 1971 КК України Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000243 відносно ОСОБА_5 закрити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29 травня 2023 року на земельну ділянку з кадастровим номером :05:005:1059, площею 0,2423 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2023 року на земельну ділянку загальною площею 141,8 га, якій згідно запису в Державному земельному кадастрі присвоєно кадастровий номер :05:000:0909, розташована за межами с. Мамекине Новгород-Сі перської міської територіальної громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області, належить до категорії земель водного фонду з цільовим призначенням 10.07 «для рибогосподарських потреб» та на праві комунальної власності належить Новгород-Сіверській міській територіальній громаді в особі Новгород-Сіверської міської ради скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1