Справа № 308/2689/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваної - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Чехії, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючої, раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0000051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2025.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 КК України. Підозрювана ОСОБА_4 ніде не працює, не має стійких соціальних зв?язків та позитивної репутації в суспільстві, не має законних джерел існування, та може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п?яти років, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик її протиправної поведінки. Зокрема, аналіз особистості ОСОБА_7 вказує на байдуже ставлення нею до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів. Підозрювана неодноразово притягувался до кримінальної відповідальності. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов?язання, особистої поруки, домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , так як такі дотримані не будуть та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні. Просив звернути увагу на особливий цинізм вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану. Додав, що підозрювана фактично є організатором та виконавцем даних злочинів, ведуча роль належить саме їй.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Стверджує, що незважаючи на те, що підозрювана раніше притягалася до кримінальної відповідальності, на даний час вона є несудимою. Раніше до неї вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, однак за неї було внесено заставу та строк обов`язків відносно неї не продовжувався. Підозрювана не ухиляється від викликів слідчого, прокурора, суду. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрювана підтримала позицію свого захисника та просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного браслету, оскільки вона є вагітною, про що дізналася нещодавно, та завжди з`являється на виклики слідчого, прокурора, суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000051, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання також встановлено, що реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 попередньо узгодила із ОСОБА_8 , про відкриття ним рахунків у банківських установах, з метою подальшого переказу на них коштів від потерпілих осіб. Так усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_4 створила у месенджері «Телеграм» обліковий запис з іменем « ОСОБА_9 » та псевдонімом « ОСОБА_10 », обміркувавши план злочинних дій, знайшла оголошення потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про потребу у купівлі комплектуючих деталей для дронів, та повідомила, що ніби то має у наявності їх.

Потерпілий ОСОБА_11 будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_7 , вважаючи та будучи впевненим, що здійснює купівлю комплектуючих деталей для дронів, зокрема камери FPV тепловізійні «Caddx IRC-384CА» в кількості 20 штук, вартість за одну одиницю якої становить 17 250 грн, домовився про купівлю вказаного товару.

В подальшому 07.03.2025 о 17 год. 35 хв. потерпілий ОСОБА_11 , в якості оплати за неіснуючі комплектуючі деталі для дронів, зі свого банківського № НОМЕР_1 , шляхом пересилання коштів через мобільний застосунок Інтернет - банкінгу «monobank», перерахував грошові кошти в сумі 345 000 грн на банківський рахунок, наданий йому в ході листування, а саме АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , відкритий на фізичну особу підприємця ОСОБА_8 , НОМЕР_3 , який також надав ОСОБА_12 свої банківські рахунки у користування на постійній основі.

Після надходження коштів на рахунок, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 здійснили ряд переказів з метою унеможливлення відстеження руху коштів та їх подальшого переведення в готівку на належні ОСОБА_8 карткові рахунки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 .

Отриманими коштами ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , розпорядились на власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар, та своїми протиправними діями завдали потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 345 000 (триста сорок п?ять тисяч) гривень.

За таких обставин ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім цього, продовжуючи свої злочинні дії, діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.03.2025, ОСОБА_13 у месенджері «Телеграм» створила обліковий запис з іменем « ОСОБА_14 » та де в подальшому знайшла оголошення, яке опублікував ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про потребу у купівлі комплектуючих деталей для дронів, та відгукнулась про їх наявність.

Потерпілий ОСОБА_15 будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_7 , вважаючи та будучи впевненим, що здійснює купівлю відеопередавач «Rush Max Solo 2,5 W» в загальній кількості 20 штук, вартість за одну одиницю якої становить 1 900 грн, камер FPV «Skyzone Skycam2 SuperWDR 1200TVL (CAM1)» в загальній кількості 5 штук, вартість за одну одиницю якої становить 600 грн, відеопередавач (VTX) «Skyzone TX2501CNC 2.5 W 5.8GHz. 56CH L,X Band (TX2501CNC)», в загальній кількості 20 штук, вартість за одну одиницю якої становить 2 200 грн, та камер «Caddx Ratel 2 V2 FPV Camera Ratel2 2.1mm Lens 16:9/4:3 NTSC/PAL Switchable 19*19mm», в загальній кількості 4 штуки, вартість за одну одиницю якої становить 690 грн, домовився про купівлю товару.

В подальшому 18.03.2025 о 17 год. 06 хв. потерпілий ОСОБА_15 , в якості оплати за неіснуючі товари, зі свого карткового рахунку АТ «Універсал банк» № НОМЕР_9 , шляхом пересилання коштів через мобільний застосунок Інтернет - банкінгу «monobank», перерахував грошові кошти в сумі 87 760 гривень на банківський рахунок наданий в ході листування, а саме АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , відкритий на фізичну особу підприємця ОСОБА_8 , ІПН НОМЕР_10 , банківськими рахунками якого ОСОБА_4 користується на постійній основі.

Після надходження коштів на рахунок, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 здійснили ряд переказів з метою унеможливлення відстеження руху коштів та їх подальшого переведення в готівку на належні ОСОБА_8 карткові рахунки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 .

Отриманими коштами ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , розпорядились на власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар потерпілій, та своїми протиправними діями завдали потерпілому ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 87 760 (вісімдесят сім тисяч сімсот шістдесят) гривень.

За таких обставин ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Не зупинившись на викладеному, продовжуючи свої злочинні дії, діючи повторно, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 31.03.2025, у месенджері «Телеграм» через обліковий запис з іменем « ОСОБА_17 » та псевдонімом « ОСОБА_18 » знайшла оголошення, яке опублікував представник ТОВ «ЮАСКАЙЛАЙН», про потребу купівлі комплектуючих деталей для дронів, а саме польотного контролера «SpeedeBee F405» та відгукнулась про їх наявність.

Представник ТОВ «ЮАСКАЙЛАЙН» будучи введеним в оману, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_7 , вважаючи та будучи впевненим, що здійснює купівлю польотних контролерів «SpeedeBee F405», в загальній кількості 133 штуки, вартість за одну одиницю якої становить 2 800 грн, домовився про купівлю товару.

В подальшому 02.04.2025 о 14 год. 00 хв. бухгалтерією ТОВ «ЮАСКАЙЛАЙН», в якості оплати за неіснуючі товари, зі свого карткового рахунку АТ «Акцент банк» № НОМЕР_11 , перерахували грошові кошти в сумі 316 400 грн на банківський рахунок наданий в ході листування, а саме АТ «Універсал банк» № НОМЕР_12 , відкритий на фізичну особу підприємця ОСОБА_16 , ІПН НОМЕР_13 , банківськими рахунками якого ОСОБА_4 користується на постійній основі.

Після надходження коштів на рахунок, ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 здійснили ряд переказів з метою унеможливлення відстеження руху коштів та їх подальшого переведення в готівку на належні ОСОБА_16 карткові рахунки АТ «Універсал банк» № НОМЕР_14 , № НОМЕР_15 , та належні ОСОБА_8 карткові рахунки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , ПАТ «МТБ Банк» № НОМЕР_4 , № НОМЕР_16 .

Отриманими коштами ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , розпорядились на власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар потерпілому, та своїми протиправними діями завдали ТОВ «ЮАСКАЙЛАЙН» матеріального збитку на загальну суму 316 400 (триста шістнадцять тисяч чотириста) гривень.

За таких обставин ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

30 липня 2025 року ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та ч. 3 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілому.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_12 підозру у вчиненні даних кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Про обгрунтованість підозри, зокрема свідчать матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання про тримання під вартою.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 є нетяжкими злочинами, за вчинення яких підозрюваній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, що може спонукати підозрювану ухилятися від слідчого, прокурора, суду. Крім того, завдана даним кримінальним правопорушенням матеріальна шкода складає 1 104 960 грн та, в разі доведення вини підозрюваної, вона буде зобов`язана відшкодувати її в повному обсязі. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Беручи до увагу тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною, суму завданого матеріального збитку, слідчий суддя констатує про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та зауважує, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Не виключена ймовірність того, що підозрювана може впливати та вчиняти тиск на потерпілих, номери засобів зв`язку яких їй відомі, виходячи із способу вчинення правопорушень, з метою наданням ними неправдивих показань або відмови від надання таких з метою зміни наданих ними показів. У зв`язку з цим слідчий суддя констатує про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи, що досудове розслідування кримінального провадження триває, не виключено, що підозрювана, маючи спеціальні знання у даній сфері, може вживати заходів щодо унеможливлення відшукання стороною обвинувачення доказів її протиправної діяльності, шляхом знищення, схову, документів та речей, в тому числі в електронному вигляді, місце зберігання яких їй може бути відоме. На підставі вищенаведеного слідчий суддя констатує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено, що на даному етапі досудового розслідування кримінального правопорушення підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема підшукувати свідків, які можуть дати неправдиві показання на її користь, вчиняти дії, які унеможливлюють встановлення та виявлення ще не зібраних доказів стороною обвинувачення, іншим чином сприяти неможливості встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні, що свідчить про обґрунтованість ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На переконання слідчого судді, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 володіючи спеціальними знаннями щодо організації роботи так званих шахрайських методів заволодіння грошовими коштами осіб, пошуку та придбання баз даних потенційних потерпілих, може вдатися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки може відшукати інших осіб грошовими коштами яких може заволодіти шахрайським шляхом, що вже робила раніше.

Таким чином, слідчий суддя дійшов переконання, що слідчим та прокурором доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, всебічно оцінено вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення у їх сукупності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, вік підозрюваної, її стан здоров`я, матеріальний стан, її особу, міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці її постійного проживання.

На переконання слідчого судді, прокурором доведено, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваній злочину, кількість встановлених та доведених у ході розгляду клопотання ризиків.

Суд у ракурсі встановлених фактичних обставин вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не є надмірним, потреба у застосуванні такого запобіжного заходу, на сьогодні, є дійсною, а застосування в цей час запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, є недоречним з огляду на те, що вони є непропорційними, та не зможуть забезпечити уникнення встановлених судом ризиків та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, про обрання підозрюваній ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, суд враховує конкретні обставини кримінальних правопорушень, які ОСОБА_4 вчинила в період дії в Україні воєнного стану, під час якого суспільство опинилося в найбільш тяжких та несприятливих умовах. Саме ці умови підозрювана використала для незаконного особистого збагачення, діючи цинічно по відношенню до потерпілих, які мали намір допомогти українському війську. Крім того суд бере до уваги той факт, що станом на день розгляду клопотання підозрювана не відшкодувала потерпілим завдані цими злочинами збитки.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя також врахував характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, її майновий стан, стан здоров`я, а також особу підозрюваної, та дійшов висновку, що розмір застави, який в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюванною покладених на нього обов`язків, повинен бути визначений на рівні 150 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200,00 гривень.

У разі внесення застави, на ОСОБА_19 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою, 2) не відлучатись за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 26 вересня 2025 року включно, з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладених на неї обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 454200,00 грн (чотиристо п`ятдесят чотири тисячі двісті грн 00 копійок).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, покласти на підозрювану ОСОБА_20 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 20 хв. 18 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1