Справа № 522/1541/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4490/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_8 , ухвалу суду від 10 лютого 2025, якою відмовлено у задоволенні заяв обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів, на ухвалу суду, постановлену без виходу до нарадчої кімнати від 24 березня 2025 року про відмову в роз`ясненні ухвали, а також клопотання про призначення незалежного медичного обстеження, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 2051, ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 2062, ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 358 - ч. 3 ст. 27 - ч. 3 ст. 28 - ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 4, 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 2051, частинами 4, 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 2062, частинами 4, 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 209, частинами 4, 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 358, частинами 4, 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 28 - ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 2051, ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 2062, ч. 3 ст. 209, частинами 4, 5 ст. 27 - ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 - ч. 4 ст. 358 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 2 ст. 2051, ч. 3 ст. 28 - ст. 2062, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 -ч. 3 ст. 28 - ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28 - ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході судового розгляду кримінального провадження, ухвалою суду першої інстанції Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2024 року, відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_8 , ухвалою суду від 10 лютого 2025, відмовлено у задоволенні заяв обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів, ухвалою суду, постановлену без виходу до нарадчої кімнати від 24 березня 2025 року відмовлено в роз`ясненні ухвали.

В поданих апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 просить постановити ухвалу, якою задовольнити заяву про відвід судді ОСОБА_8 ; постановити окрему ухвалу, якою зобов`язати суд першої інстанції роз`яснити ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_8 ; постановити ухвалу, якою зобов`язати начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» провести обвинуваченому ОСОБА_7 незалежне медичне дослідження в одному з закладів охорони здоров`я міста Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст. ст. 24, 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень суду здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст. 392 КПК України передбачений вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а саме: вироки, крім випадків передбачених ст. 394 КПК України; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом; а також ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають.

При цьому, виняток становлять лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, які підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому КПК України.

Зазначене вказує на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена за результатами розгляду заяви сторони захисту про відвід судді у кримінальному провадженні, не може бути предметом окремого апеляційного оскарження, заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за наслідком розгляду кримінального провадження.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції від 17 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_8 , та ухвала суду від 10 лютого 2025, якою відмовлено у задоволенні заяв обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів, апеляційному оскарженню не підлягають.

Що стосується апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу суду першої інстанції, яка постановлена без виходу до нарадчої кімнати, про відмову в роз`ясненні ухвали, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

За змістом ч. 4 ст. 380 КПК України ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 18 листопада 2019 року у справі № 367/3068/17 (провадження № 51-8936 кмо18), висновки якої є обов`язковими, 1. згідно з ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК України, є незрозумілим, суд, слідчий суддя, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Апеляційному оскарженню, на підставі ч. 4 ст. 380 КПК України, підлягає лише ухвала суду про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні постановлена за результатами розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, якщо її предметом було судове рішення, яке підлягає роз`ясненню в порядку, передбаченому частиною 1 цієї статті.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Таким чином, ухвала місцевого суду, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції без виходу до нарадчої кімнати, не є судовим рішенням у розумінні ч. 1 ст. 380 КПК України і окремому оскарженню до ухвалення судових рішень, передбачених частиною 1 ст. 380 КПК України, не підлягає.

За таких обставин, перевіривши надані до апеляційного суду матеріали колегією суддів встановлено, що у поданих апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_7 оскаржує ухвали суду першої інстанції, які не підлягають окремому апеляційному оскарженню.

Окрім цього, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 в якій він просить апеляційний суд зобов`яти начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» провести обвинуваченому незалежне медичне обстеження безпосередньо в Олександрівській клінічній лікарні м. Києва, не підлягає розгляду апеляційним судом, оскільки клопотання у кримінальному провадженні підлягають розгляду судом, в провадженні якого знаходяться матеріали кримінального провадження.

Згідно з ч.4 ст.399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження по ній.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого було розпочато, колегія суддів вважає за необхідне закрити провадження за поданими апеляційними скаргами, з урахуванням положень п. 6 ст. 9 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 399, 418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви захисника ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_8 , ухвалу суду від 10 лютого 2025, якою відмовлено у задоволенні заяв обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід колегії суддів, на ухвалу суду, постановлену без виходу до нарадчої кімнати від 24 березня 2025 року про відмову в роз`ясненні ухвали, а також клопотання про призначення незалежного медичного обстеження, - закрити.

Головуючий :

Судді :