ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8733/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/460/25 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: продовження строку тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора -

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2025 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Чаплинки Генічеського р-ну, Херсонської обл., зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 21 версеня 2025 року, включно.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000612 від 30.12.2022 року стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.07.2025 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 21.09.2025 року, включно.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати їй більш м`який запобіжний захід.

Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що викладені в клопотанні прокурора та в судовому рішенні ризики є недоведеними, а оскаржувана ухвала не узгоджується з практикою ЄСПЛ та що прокурором у клопотанні не було вказано про розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Крім того, вказує на те, що має міцні соціальні зв`язки у м. Херсоні, а саме, онкохвору матір, яка потребує піклування та допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Прокурор будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не прибув. Клопотань про відкладення розгляду не подавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 не завершений, а прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

В клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 прокурор зазначає про обґрунтованість її обвинувачення, існування ризиків, визначених на досудовому розслідування, які не зменшилися та не перестали існувати та неможливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинувачену під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри визначено на стадії досудового розслідування, що вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованій їй кримінального правопорушення на стадії розгляду кримінального провадження по суті.

Наведене свідчить про те, що строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 має бути продовжений з метою унеможливлення його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченої.

З огляду на викладене твердження обвинуваченої про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 та можливість застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Також, зазначене свідчить про те, що ризики, які існували на час розгляду відповідного клопотання прокурора, не зменшилися та не перестали існувати.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду, апеляційний суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

На переконання колегії суддів, зазначені обставини також свідчать про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 та неможливість застосування до нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки відповідно до приписів ч.3, 4 ст.183 КПК України питання застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави вирішується саме при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не при продовженні строку його застосування.

В контексті даного питання апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ згідно з якою Суд звертає увагу, що тяжкість покарання, якому може бути підданий обвинувачений, є суттєвим елементом, що може вказувати на існування вказаного ризику, адже суворість можливого покарання може спонукати особу до втечі. В той же час, для того щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: відомості про особу обвинуваченого, його характеристику як члена суспільства, наявність місця проживання, професії, прибутку, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Так, існування ризику переховування обвинуваченої від суду обумовлене в тому числі тяжкістю інкримінованого їй кримінального правопорушення, адже за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. На думку суду вказана обставина у поєднанні із відомостями про особу обвинуваченої, яка може мати зв`язки з військовими рф та представниками незаконно створених органів на тимчасово окупованій території, свідчить про існування ризику переховування ОСОБА_7 від суду, адже тяжкість імовірного покарання може спонукати обвинувачену до здійснення відповідних дій.

Крім того, оскільки інкримінований обвинуваченій злочин спрямований проти національної безпеки України, тому перебуваючи на волі, в умовах триваючої збройної агресії російської федерації проти України, існує ризик вчинення обвинуваченою іншого кримінального правопорушення.

Таким чином подальше існування наведених ризиків виправдовує необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому наведеним ризикам неможливо запобігти шляхом зміни на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Зокрема заміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту у даному випадку не зможе запобігти ризику незаконного впливу обвинуваченої на свідків у кримінальному провадженні, або ж скоєння ним нового кримінального правопорушення.

Так, приймаючи до уваги наявність вищевказаних ризиків, враховуючи положення ч. 6 ст. 176 КПК України про те, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто у вигляді тримання під вартою, застосування будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не є можливим. Будь-які рішення щодо визнання зазначеної норми такою, що не відповідає Конституції України, відсутні, що вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги обвинуваченої в цій частині.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга обвинуваченої задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 24 липня 2025 року, якою відносно обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 21 вересня 2025 року, включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11