Провадження № 1-кс/344/4471/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000335 від 10 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

17 червня 2025 року заявник адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000335 від 10 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.05.2025 приблизно о 10:25 годин у світлу пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Volkswagen LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заїхав на ділянку прибудинкового проїзду, що біля будинку № 22 на Південному бульварі у м. Івано-Франківську, залишив автомобіль та пішов в особистих справах. Через хвилину ОСОБА_5 повернувся до автомобіля, увімкнув двигун та розпочав маневр руху заднім ходом для того, щоб здійснити виїзд на проїзну частину Південного бульвару. У цей час позаду автомобіля Volkswagen LT 35 у попутному з ним напрямку прибудинковим проїздом рухалась пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водій ОСОБА_5 перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, рухаючись заднім ходом, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, унаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

За результатами досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України. Останній повністю визнав свою вину.

Власником автомобіля марки Volkswagen LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , який не є учасником кримінального провадження.

Заявник зазначає, що вказаний автомобіль використовується для здійснення своєї господарської діяльності. Також вилучений автомобіль зберігається в неналежних умовах під відкритим небом, що сприяє посиленню корозії металевих деталей кузова, втрати своїх фізичних властивостей гумових та пластмасових деталей, тощо. Наведене створює ризик понесення значних матеріальних затрат для власника та виникнення можливих пошкоджень чи розкомплектування транспортного засобу, що вплине на його технічний стан і ринкову вартість, та у подальшому зменшує його цінність для відшкодування збитків.

Івано-Франківським НДЕКЦ проведено всі інженерно-транспортні та автотоварознавчі експертизи.

Потерпілі претензій будь-якого характеру не мають, цивільний позов відсутній.

Зважаючи на те, що призначені судові експертизи проведені, є достатньо підстав вважати, що органом досудового розслідування забезпечено проведення всіх необхідних процесуальних дій, а тому підстав для подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт в частині користування

За таких обставин заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 травня 2025 року, судова справа № 344/8319/24, на автомобіль марки Volkswagen LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 (а.с. 1-2).

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 17 червня 2025 року дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 (а.с. 11).

Заявник у судове засідання не з`явився, але представник заявника подав до суду заяву, відповідно до якої просить клопотання слухати без його участі, клопотання підтримує просить задовольнити (а.с. 15).

Прокурор у судове засідання не прибула, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти часткового скасування арешту не заперечила. (а.с.12).

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина друга статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як визначено у частині одинадцятій статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000335 від 10 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України.

13 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області накладено арешт із забороною користування, відчуження, розпорядження на автомобіль марки «Volkswagen LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучено 10.05.2025 у ОСОБА_5 , власником якого є ОСОБА_4 (а.с. 3-5).

06 червня 2025 року ОСОБА_7 , яка є онучкою ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 , який є онуком ОСОБА_6 , були написані розписки про те, що вони не мають та не будуть мати жодних претензій до водія ОСОБА_5 , матеріальна та моральна шкода повністю відшкодована, на кримінальному переслідування водія та його покаранні не наполягають (а.с. 6-7).

ОСОБА_4 є власником автомобіля марки Volkswagen LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.8).

Слідчим суддею встановлено, що на даний час стороною обвинувачення, в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, не заперечує щодо часткового скасування арешту з майна.

Згідно частини першої статті 169 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

За змістом частини п`ятої статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене, проте згідно статті 100 Кримінального процесуального кодексу України майно, як речовий доказ, може бути повернуто виключно володільцю.

Враховуючи все вищенаведене, те, що відсутня потреба у проведенні необхідних слідчих дій з арештованим транспортним засобом, а скасування раніше накладеного арешту майна в частині користування не перешкоджатиме у майбутньому проведенню досудового розслідування, ОСОБА_4 є власником транспортного засобу марки Volkswagen LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий суддя вважає, що у подальшому застосуванні такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна на транспортний засіб в частині заборони його користування відпала потреба.

Щодо вимог про скасування арешту майна в частині відчуження та розпорядження, то слідчий суддя вважає дані вимоги передчасними, враховуючи те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000335 від 10 травня 2025 року за ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України продовжується, а відчуження та розпорядження арештованим транспортним засобом може зашкодити ходу досудового розслідування у кримінальному провадженні та не сприятиме його дієвості й досягненню мети кримінального провадження, тому у цій частині вимоги клопотання не підлягають задоволенню.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, дійшла висновку про часткове задоволення вимог клопотання.

Керуючись ст.ст. 22, 98, 100, 169, 171, 173, 174, 303-309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000335 від 10 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, задовольнити частково.

Скасувати в частині заборони користування арешт, накладений ухвалою слідчого суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 травня 2025 року у справі № 344/8319/24 на автомобіль марки Volkswagen LT 35, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучено 10 травня 2025 року у ОСОБА_5 та який зідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 23 червня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1