ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1614/2349/12 Номер провадження 11-кп/814/1454/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника засудженого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук від 28 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою залишено без задоволення заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 березня 2013 року, подану засудженим

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Кременчук Полтавської обл., проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував тим, що наведені ОСОБА_8 обставини не є нововиявленими, а зводяться до незгоди із судовим рішенням, вони були відомі суду під час судового розгляду, їм надана оцінка Кременчуцьким районним судом Полтавської області у вироку та Апеляційним судом Полтавської області, Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ під час перегляду судових рішень у цьому кримінальному провадженні.

За змістом апеляційної скарги засуджений ОСОБА_8 просить за результатами кримінального провадження за нововиявленими обставинами скасувати ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук від 28 квітня 2025 року й вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 березня 2013 року, закрити кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні умисного вбиства. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції під час розгляду його заяви не врахував наявність нововиявлених обставин, а саме те, що: пред`явлене йому обвинувачення ґрунтується на сфальсифікованих і штучно створених слідчим ОСОБА_9 доказах; є відсутньою фіксація судового провадження в місцевому суді й технічний носій інформації зі слідчими експериментами зламаний; під судового розгляду кримінального провадження по суті судом необґрунтовано не було викликано для допиту лікаря ОСОБА_10 , відмовлено в задоволенні його ( ОСОБА_8 ) клопотань про допит слідчого ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , проведення експертизи щодо заподіяних йому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, перегляд технічного носія інформації, на якому зафіксовано перебіг слідчих експериментів, порушено його право на захист; висновки, надані експертом ОСОБА_14 , є завідомо неправдивими. При цьому, апелянт посилається на те, що в його діях не було умислу чи злочинного посягання, а він лише відвертав протиправні посягання на його життя та здоров`я.

Потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 просили здійснювати апеляційний розгляд за їх відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевірила матеріали кримінального провадження, обговорила доводи учасників судового провадження та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи засудженого про те, що місцевий суд не врахував наведені ним обставини, які є нововиявленими й давали підстави для висновку про помилковість ухваленого щодо нього вироку, позбавлені підстав.

Стадія перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами має свої особливості та спеціальні завдання, якими є перевірка законності та обґрунтованості судових рішень, які набрали законної сили, а не розгляд обвинувачення по суті, що ґрунтується на загально-правовому принципі остаточності судових рішень.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульовано главою 34 КПК України. У ч.2 ст.459 КПК України наведено вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути.

Згідно з п.п.4, 5 ч. 2 ст.462 КПК України в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Системне тлумачення ст.ст.91, 459, 462 КПК України вказує на те, що нововиявлені обставини мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони мають значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) характеризуються властивістю істотного значення.

Разом із тим, перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.

Перегляд за нововиявленими обставинами неприйнятно використовувати як приховану апеляцію чи касацію, тобто для повторного розгляду справи і отримання нової оцінки її обставин. Таке використання екстраординарної процедури суперечить принципу сталості судового рішення (res judicata).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 29 березня 2013 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за: ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі; ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 13 років позбавлення волі (т.3 а.п.238-245).

22 травня 2015 року Апеляційним судом Полтавської області апеляції засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_17 залишено без задоволення, апеляцію прокурора задоволено частково, вирок Кременчуцького районного судом Полтавської області від 29 березня 2013 року в частині призначення ОСОБА_8 покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок, яким призначено ОСОБА_8 покарання за: ч.2 ст.121 КК України 9 років позбавлення волі; ч.1 ст.115 КК України 12 років позбавлення волі; ч.1 ст.70 КК України (остаточне) шляхом часткового складання призначених покарань - 14 років 6 місяців позбавлення волі, в іншій частині вирок місцевого суду залишено без зміни (т.6 а.п.52-55).

24 грудня 2015 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задоволено частково, вирок Апеляційного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року в частині призначення ОСОБА_8 покарання змінено, призначено ОСОБА_8 покарання за: ч.2 ст.121 КК України 8 років позбавлення волі; ч.1 ст.115 КК України 8 років позбавлення волі; ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань - 13 років позбавлення волі, в іншій частині вирок апеляційного суду залишено без зміни (т.6 а.п.257-260).

За змістом судових рішень ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за те, що він умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині та завдав ще одній людині тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили її смерть, за таких обставин.

19 червня 2012 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в помешканні ОСОБА_18 - в будинку АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 і переглядав футбольний матч, у ході чого між ОСОБА_8 із одного боку та ОСОБА_13 , ОСОБА_12 з іншого боку, виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 вболівав за збірну Англії, а не за збірну України. У подальшому сварка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_8 , не ставлячи собі за мету настання смерті, але допускаючи можливість такого наслідку, наніс удар кухонним ножем у грудну клітину ОСОБА_13 , заподіявши йому смерть, і затим, бажаючи завдати шкоду здоров`ю, наніс удар ножем у задню частину тулубу ОСОБА_12 , заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть.

Засуджений ОСОБА_8 , заперечуючи законність та обгрунтованість ухваленого щодо нього вироку Кременчуцького районного судом Полтавської області від 29 березня 2013 року, звернувся до місцевого суду із заявою з наступними доповненнями про перегляд цього судового рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що: під час досудового розслідування та судового розгляду неправильно встановлено обставини, які мали місце 19 червня 2012 року; його дії в ситуації, яка склалась, не перевищували межі необхідної оборони; слідчим ОСОБА_9 було сфальсифіковано матеріали кримінального провадження провадження, неповно проведено слідство, не здійснено необхідні слідчі дії для належного встановлення істини по справі та порушено його ( ОСОБА_8 ) права; в ході слідства йому не надано можливості ознайомитись із доказами в матеріалах справи; показання свідка ОСОБА_18 та продемонстровані ним у ході слідчого експерименту обставини є неправдивими та спрямованими на обмову ОСОБА_8 ; судом неповно та необ`єктивно розглянуто кримінальне провадження, під час судового розгляду в повному обсязі не досліджено докази, безпідставно відмовлено в задоволенні його ( ОСОБА_8 ) клопотань про допит експерта ОСОБА_14 , лікарів ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , проведення повторної судово-медичної експертизи; надані експертом ОСОБА_14 висновки є неповними, непослідовними, не містять його підпису щодо попередження про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений як на нововиявлені обставини, які, на його думку, не були враховані місцевим судом, зазначає про те, що: пред`явлене йому обвинувачення ґрунтується на сфальсифікованих і штучно створених слідчим ОСОБА_9 доказах; є відсутньою фіксація судового провадження в місцевому суді й технічний носій інформації зі слідчими експериментами зламаний; під судового розгляду кримінального провадження по суті судом необґрунтовано не було викликано для допиту лікаря ОСОБА_10 , відмовлено в задоволенні його ( ОСОБА_8 ) клопотань про допит слідчого ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , проведення експертизи щодо заподіяних йому ОСОБА_12 та ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, перегляд технічного носія інформації, на якому зафіксовано перебіг слідчих експериментів, порушено його право на захист; висновки, надані експертом ОСОБА_14 , є завідомо неправдивими. Також апелянт зазначає, що в його діях не було умислу чи злочинного посягання, а він лише відвертав протиправні посягання на його життя та здоров`я.

Але наведені вище доводи заяви та апеляційної скарги ОСОБА_8 позбавлені підстав.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 21 січня 2020 року (справа №315/793/16-к, провадження№ 51-3062км19), за змістом п.1 ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами, зокрема, визнається штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок. Належним засобом доказування цих обставин як нововиявлених, зважаючи на встановлення кримінальної відповідальності за вказані вище діяння, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти.

Разом з тим, будь-яких об`єктивних даних (належних засобів доказування), в яких би було встановлено в кримінальній справі щодо ОСОБА_8 факти штучного створення або підроблення доказів, надання свідком чи іншим учасником провадження завідомо неправдивих показань чи відтворнення в ході слідчої дії завідомо неправдивих обставин, існування завідомо неправильних, неправдивих висновків екпертиз, матеріали кримінального провадження не містять. Не надано таких відомостей та не здійснено посилання на їх існування також і стороною захисту.

Окрім того, ОСОБА_8 , посилаючись на неналежну якість носія інформації із записом слідчого експериментом не зазначає, яким чином ця обставина є нововиявленою та підставою для неправильності висновків суду з урахуванням того, що Кременчуцьким районним судом Полтавської області, який ухвалював вирок, здійснювалось повне дослідження доказів по справі, в тому числі переглядався відеозапис із відтворенням обстановки та обставин події, а також детальний перебіг результатів слідчих дій зафіксований у відповідних процесуальних документах - протоколах.

Доводи заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та апеляційної скарги ОСОБА_8 зводяться виключно до переоцінки доказів по кримінальній справі шляхом надання їм власної оцінки, констатування невинуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінально протиправних дій, за які його засуджено, допущення під досудового розслідування та судового розгляду неповноти та необ`єктивності встановлення обставин справи, порушень приписів процесуального законодавства, а також полягають у незгоді з визначеним у ході ухвалення вироку місцевого суду порядком дослідження доказів. Однак наведені вище обставини не є нововиявленими відповідно до ст.459 КПК України, а полягають у спробі повторно оскаржити й переглянути вирок суду першої інстанції, який набрав законної сили та в частині визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.115 КК України, залишений без зміни вищими судовими інстанціями. Процедура ж перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією та не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження.

При цьому, зі змісту вироку Апеляційного суду Полтавської області від 22 травня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року вбачається, що в апеляції ОСОБА_8 посилався на: те, що він діяв у стані необхідної оборони, захищаючись від нападу ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які почали його бити; необ`єктивність слідства та судового розгляду; неспроможність наданих стороною обвинувачення доказів. У касаційній скарзі ОСОБА_8 зазначав про неправильне застосування кримінального закону та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, свої вимоги обґрунтовував тим, що: під час досудового розслідування було порушено його право на захист при призначенні експертних досліджень та ознайомленні з ними; аудіозаписи судових засідань неможливо було прослухати; безпідставно відмовлено в задоволенні заявлених клопотань; свідок ОСОБА_18 надав суперечливі показання; інкриміновані йому дії мали місце в стані необхідної оборони та за відсутності умислу на вчинення кримінального правопорушення; експерт ОСОБА_14 надав необ`єктивні та неповні висновки.

Викладені вище доводи судами апеляційної та касаційної інстанцій визнані неспроможними. Касаційний суд підтвердив правильність висновків судів попередніх інстанцій про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.115 КК України, та не встановив допущення по справі істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування чи зміни судових рішень у частині доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначених вище злочинів.

Окрім того, окремо, що стосується процедури розгляду заяви ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, то в ході цього розгляду місцевим судом були вирішені всі заявлені стороною захисту клопотання та здійснено фіксування судового провадження технічними засобами аудіо- й відеозапису.

Ураховуючи викладене вище, суд першої інстанції, проаналізувавши обставини провадження і доводи ОСОБА_8 , правильно залишив без задоволення заяву засудженого про перегляд вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 29 березня 2013 року за нововиявленими обставинами.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду повно й усебічно розглянути провадження, за результатом чого ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчук від 28 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4