справа № 699/330/24
провадження № 1-кп/691/174/25
УХВАЛА

12 травня 2025 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городище Черкаської області клопотання прокурора про продовження дії обраного запобіжного заходу обвинуваченому в кримінальному провадженні №0000514 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

встановив:

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження №0000514 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

07 травня 2025 року за вхідним №2782/25 від прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження строку обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Прокурор у судовому засіданні підтримала подане клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .. В обґрунтування клопотання, посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_4 , 23 листопада 2023 року, у вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 , вступив у словесну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка також перебувала в стані алкогольного сп`яніння. В ході зазначеної сварки, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні, яка виникла в ході сварки між ними на ґрунті з`ясування особистих відносин, умисно, наніс ОСОБА_6 невстановлену досудовим розслідуванням кількість ударів руками та ногами в область голови та тіла, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми із субдуральною гематомою, крововиливами в та під м`які мозкові оболонки, крововиливами під м`які покриви голови, множинними синцями та саднами голови, забійною раною голови, які, згідно висновку судово - медичної експертизи № 05-11-02/106 від 19.01.2024, виникли від дії тупого (-их) твердого (- их) предмету (-ів) в проміжок часу від півгодини до кількох годин до настання смерті, відносно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, а в даному випадку спричинили настання смерті.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 з клопотанням прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ознайомлені, заперечили щодо подальшого утримання особи під вартою і з метою забезпечення належної процесуальної поведінки просили обрати інший запобіжний захід у виді домашнього арешту, остільки знайомий обвинуваченого, який наразі теж утримується в Державній Установі "Черкаський слідчий ізолятор", згідний надати йому своє житло для тимчасового проживання.

Потерпіла ОСОБА_7 , будучи вчасно та належним чином повідомленою, не з`явилася, суд бере до уваги заяву від 09 квітня 2024 року про розгляд без її участі та враховує, що неявка потерпілої відповідно до вимог ст.325 КПК України не перешкоджає розгляду і вирішенню питання щодо продовження чи зміни обраного виду запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши учасників процесу, враховуючи належне повідомлення потерпілої, вивчивши матеріали судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора, слід задоволити в силу наступного.

Частиною 1 статті 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Розділом II КПК України передбачено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно статті 131 КПК України, віднесені запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У судовому засіданні 08 травня 2025 року, під час розгляду клопотання прокурора в судовому засіданні встановлено наступне.

25 листопада 2023 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, фактичний час затримання 20 година 00 хвилин.

26 листопада 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - повідомлено про підозру в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

27 листопада 2023 року ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням останнього в умовах ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», терміном до 20:00 год. 24 грудня 2023 року.

21 грудня 2023 року, ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування в кримінальному провадженні до 26 січня 2024 року.

17 січня 2024 року постановою керівника Смілянської окружної прокуратури Черкаської області, строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 26 лютого 2024 року.

25 січня 2024 року, ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області, продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування в кримінальному провадженні, тобто до 26 лютого 2024 року.

14 лютого 2024 року у порядку ст. 290 КПК України підозрюваному ОСОБА_8 , відкрито матеріали кримінального провадження та надано доступ до них, повідомлено про закінчення досудового розслідування.

14 лютого 2024 року ОСОБА_4 вручено обвинувальний акт та скеровано справу до суду.

Слідчим суддею Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області 20 лютого 2024 року продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою до проведення підготовчого судового засідання, але не довше ніж до 19 квітня 2024 року.

У підготовчому судовому засіданні 11 квітня 2024 року постановлено ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області про продовження дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів до 10 червня 2024 року. У судових засіданнях: 04 червня 2024 року постановлено ухвалу про продовження дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів до 02 серпня 2024 року; 31 липня 2024 року постановлено ухвалу про продовження дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 вересня 2024 року; 29 вересня 2024 року постановлено ухвалу суду про продовження дії запобіжного заходу до 22 листопада 2024 року, 19 листопада 2024 року постановлено ухвалу суду про продовження дії запобіжного заходу до 17 січня 2025 року, 14 січня 2025 року постановлено ухвалу суду про продовження дії запобіжного заходу та 14 березня 2025 року продовжено до 12 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченийст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.08.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людиниви значає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України».

Суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на продовження обраного виду запобіжного заходу, відповідно до змісту ст. 178 КПК України. З наведеної норми вказаної статті слід вбачати, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри та ризиків.

Відповідно до ст.177 КПК України, ризики, які існували на час обрання та продовження обраного виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків і потерпілого у кримінальному провадженні, продовжують існувати.

Так, як зазначає прокурор у клопотанні та повідомила суду, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно його проти життя та здоров`я особи. Скоєне кримінальне правопорушення зумовлено тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому. Доказом наявності вказаних ризиків є відсутність в обвинуваченого постійного місця проживання, офіційної роботи та будь-яких міцних соціальних зв`язків на території Набутівської та Корсунь-Шевченківської територіальних громад. Пребуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 матиме змогу незаконно впливати на свідків понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події та його затримання, а також осіб, які були присутніми під час проведення такого, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному судовому розгляду кримінального провадження, зокрема в частині відмови надання ним показань або їх зміни.

Таким чином з часу взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту, продовження такого обраного запобіжного заходу та до часу розгляду клопотання прокурора не змінилися обставини, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як і не змінилися обставини, які давали б суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід. Обставин, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Підстав, які б вказували на неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не встановлено, обвинувачений пояснив про задовільне самопочуття, відсутність скарг з приводу тримання під вартою до адміністрації установи.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його характеризуючи дані, ризики, які стали підставою для обрання і надалі продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які продовжують існувати і не зменшилися, а також те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, у судовому засіданні не здобуто відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені статті 177 КПК України, наявні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, остільки він не має постійного місця проживання, офіційної роботи та будь-яких міцних соціальних зв`язків, незаконно впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному судовому розгляду. Ризики, що існували на час обрання і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_4 , під вартою.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п. 80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших альтернативних запобіжних заходів та бере до уваги доводи захисника та обвинуваченого, однак не вважає їх беззаперечно достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Суд, при прийнятті рішення також враховує, що Указом Президента України № 64/2022 на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03 березня 2022 року N 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд) керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Рівнозначним за суворістю запобіжним заходом триманню під вартою є застава, оскільки закон передбачає обов`язкове визначення її розміру, як альтернативного запобіжного заходу. Разом з тим, зважаючи на особливості події кримінального правопорушення та об`єкти суспільних відносин, на які вони посягають, зокрема те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, так як такий скоєно проти життя та здоров`я особи, а відтак таке діяння становить особливу небезпеку найвищим соціальним цінностям демократичного суспільства, то на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України та вищевикладених обставин, які обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу, доцільно визначити обвинуваченому і заставу, оскільки такий захід відповідає меті його застосування і забезпечить гарантування його належної процесуальної поведінки обвинуваченому, на думку суду.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах, зокрема: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , суд вбачає, що достатньою мірою гарантування виконання ним, покладених на нього обов`язків, може бути застава, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 62560 гривень, при внесенні якої обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України, слід звільнити з-під варти та вважати таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_4 , слід покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Слід, роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Черкаській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор». Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з - під варти та повідомити усно і письмово Городищенський районний суд Черкаської області. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, судом буде розглядатися питання про звернення в дохід держави.

З врахуванням викладеного та обставин встановлених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що наведені прокурором ризики для продовження строків тримання під вартою на даний час не змінилися, є обґрунтованими, застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, за вказаних обставин, є недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , то клопотання прокурора, слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 206, 331, 350, 372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000514 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Біла Церква Київської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, не працюючому, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 липня 2025 року з утриманням в Державній Установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 62560 (шістдесят дві тисячі тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень 00 копійок.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) з`являтися на виклики до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування із свідками.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання, покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід Держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, і суд вирішуватиме питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Документ, що підтверджує внесення застави, подається до Городищенського районного суду Черкаської області та адміністрації Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави у вище зазначеному судом розмірі, вважається, що до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ознайомити обвинуваченого ОСОБА_4 під розпис з ухвалою суду.

Копію ухвали суду направити до Державної Установи «Черкаський слідчий ізолятор», для виконання та потерпілій ОСОБА_7 , для відому.

На ухвалу суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1