Справа № 991/7424/25
Провадження №11-сс/991/519/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги, подані представниками власників майна адвокатом ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 липня 2025 року про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000094 від 20 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 липня 2025 року задоволені клопотання прокурора, накладено арешт на два мобільні телефони Apple iPhone 12 Pro Max та Apple iPhone 16 Pro MAX, які належать ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

За висновком слідчого судді орган досудового розслідування довів необхідність арешту вищевказаного майна, оскільки доступ до інформації, що міститься на них обмежений, потребує подолання логічного захисту, самі пристрої визнано речовими доказами та є необхідність проведення експертних досліджень зазначених пристроїв.

Не погодившись з вказаним рішенням представниками власників майна подані апеляційні скарги.

Так, у своїй скарзі представник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 зазначав, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна здійснено без повідомлення власника. Сам ОСОБА_9 є добросовісним володільцем, який здійснив купівлю вилученого в нього телефона вже після встановлення обставин, які є предметом доказування у кримінальному провадженні, а отже такий не може містити відомостей, що можуть бути використані як докази. Крім того, слідчий суддя, помилково допустив до участі в розгляді клопотання на правах сторони обвинувачення детектива НАБУ замість прокурора.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив її задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді, відмовивши у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно ОСОБА_9 .

Належним чином повідомлені про час та місце судового засідання власники майна та представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 до суду не з`явились, що не є перешкодою апеляційному розгляду згідно ст.405 КПК України.

До початку апеляційного розгляду від представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про залишення її апеляційної скарги без розгляду, ув`язку з чим, оцінка викладеним в її скарзі доводам судом не надається.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна адвокат ОСОБА_6 , перевіривши доводи його апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Як вбачається з матеріалів провадження і встановлено слідчим суддею, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000094 за фактом можливого отримання народним депутатом України ОСОБА_10 у період з 09 вересня 2024 року по 17 вересня 2024 року неправомірної вигоди від невстановлених осіб у вигляді транспортного засобу «Zeekr 001», вартість якого становить щонайменше 1 608 900 гривень, який в подальшому, з метою легалізації, забезпечив реєстрацію вказаного транспортного засобу на колишню дружину - ОСОБА_8

16 липня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 липня 2025 року у справі №991/7271/25 проведено обшук автомобіля «DENZA Z9GT» із номерним знаком НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , що належить ТОВ «Виробнича компанія «Пекеджінг Груп Україна» (код 43084602), яким користується ОСОБА_9 , про що складено відповідний протокол, за результатами якого у ОСОБА_9 вилучено мобільний телефон Apple iPhone 16 Pro MAX сірого кольору. Відповідно до протоколу обшуку мобільний телефон перебував у вимкненому стані, а при ввімкненні містив систему логічного захисту, яку ОСОБА_9 не повідомив. З метою подолання системи логічного захисту, виникла необхідність проведення огляду вказаного мобільного телефону із залученням спеціаліста та застосуванням відповідного програмного забезпечення, комп`ютерного обладнання, та відтворенням (відновленням) видалених файлів та даних, і подальшим відібранням наявних на ньому відомостей та інформації, що може мати доказове значення для кримінального провадження.

17 липня 2025 року постановою детектива Національного антикорупційного бюро України вказаний телефон визнаний речовим доказом.

18 липня 2025 року постановою детектива Національного антикорупційного бюро України призначено комп`ютерно-технічну експертизу.

18 липня 2025 року на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора про арешт вилученого у ОСОБА_9 майна, за результатами розгляду якого слідчий суддя дійшов висновку про його обґрунтованість та наклав на нього арешт.

За висновком слідчого судді орган досудового розслідування довів необхідність арешту вищевказаного телефону, оскільки доступ до інформації, що міститься на ньому обмежений, потребує подолання логічного захисту, сам пристрій визнано речовим доказом, також відносно нього призначено комп`ютерно-технічну експертизу.

Оцінюючи відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України доводи апеляційної скарги стосовно того, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на вищевказане майно, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах.

Для виконання завдань кримінального провадження під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту слідчим суддею були обґрунтовано враховані потреби досудового розслідування, а саме необхідність ґрунтовного аналізу відомостей, які можуть містяться на вилученому телефоні, у сукупності з іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, що потребує додаткового часу.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Враховуючи відмову ОСОБА_9 надати органу досудового розслідування пароль доступу до телефону, з метою огляду останнього, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність його арешту, з чим погоджується і колегія суддів.

Твердження представника власника майна щодо незаконного арешту вилученого у ОСОБА_9 мобільного телефону колегією суддів відхиляються. Матеріалами провадження підтверджується, що ОСОБА_9 є засновником та бенефіціаром низки компаній, що займаються виробництвом пластику, а також займається організацією поставок в Україну автомобілів з Китаю, що вказує на можливість його причетності до ввезення на територію України та подальшої передачі на користь ОСОБА_10 автомобіля «Zeekr 001», який є предметом неправомірної вигоди у кримінальному провадженні, що розслідується. Ймовірним мотивом передання ОСОБА_9 вказаного автомобіля могло бути лобіювання ОСОБА_10 приватних інтересів ОСОБА_9 . Так, з протоколу за результатами проведення негласних слідчих дій - аудіо контролю публічно доступного місця від 09 жовтня 2024 року вбачається, що підозрюваний ОСОБА_10 під час зустрічей з ОСОБА_11 зазначав, що ОСОБА_12 (ймовірно ОСОБА_9 ) звертався до ОСОБА_10 з питанням щодо влаштування на керівну посаду людини, яка діятиме в інтересах ОСОБА_12 на АТ «Укрзалізниця». Зі слів ОСОБА_10 він своє зобов`язання перед ОСОБА_12 виконав, однак жодної вигоди для себе не отримав (т.3 а.с.27-28). Крім того, в розмові зафіксованій 05 липня 2024 року ОСОБА_10 зазначав, що він діючи в інтересах ОСОБА_12 , використовуючи політичні зв`язки, забезпечив відкладення розгляду законопроекту щодо обмеження виробництва та обігу пластикової продукції, що в свою чергу, суттєво могло вплинути на бізнес ОСОБА_9 . При чому такі дії ОСОБА_13 з обстоювання інтересів ОСОБА_12 мали бути оплачувані (мовою оригіналу « ОСОБА_13 : Та там цена вопроса была 200 тысяч, забрасывал по 20, 20-ку, ну, отдайте, те тормознули закон, если б его тогда приняли уже б не работал. Уже весь пластик накрылся бы в Украине» (т.3 а.с. 31-32). В розмові, зафіксованій 09 вересня 2024 року ОСОБА_10 повідомляє ОСОБА_14 , що ОСОБА_12 та невстановлена слідством особа, в подяку за те, що ОСОБА_10 неодноразово діяв в їх інтересах, подарували йому автомобіль «Zeekr 001» (мовою оригіналу « ОСОБА_13 : …что-то там бухтел ОСОБА_15 два дня мне субботу, воскресенье, сегодня. «Что там надо? Может тебе обороткой помочь?» Там что-то сегодня звонит, я сейчас еду: «У тебя ж скоро день рождения. Я ОСОБА_12 сказал. Он же возит вот эту всякую х**ню. Он купил себе китайца, и мне тут китайца, я себе купил. Короче мы решили тебе на день рождения Zeekr подарить. -«Слушай, на*** он мне нужен? Лучше б деньги дали». «Попробуєш, полтиник стоит. Дай на кого оформить там. ОСОБА_12 пригонит, пополам, типа, подарунок, столько мной занимаєшся …» (т.3 а.с.34).

Також, колегія суддів звертає увагу на той факт, що за повідомленням прокурора, органом досудового розслідування під час здійснення заходів щодо розблокування та часткового огляду інформації, наявної на вилученому у ОСОБА_9 мобільному телефоні, зокрема, у телефонній книзі, знайдено номер телефону підозрюваного ОСОБА_10 , хоча за поясненнями представника власника майна його довіритель з підозрюваним не знайомі. Крім того, представником власника майна не заперечувалось, що його довіритель здійснює діяльність в сфері автомобільного бізнесу, що пов`язаний з ввезенням на територію України автомобілів з Китаю.

Доводи представника власника майна щодо купівлі вилученого в його довірителя мобільного телефона вже після встановлення обставин, які є предметом доказування у кримінальному провадженні колегія суддів відхиляє, як недоведені. Враховуючи, що сучасна техніка, зокрема виробництва компанії Apple, має функцію синхронізації з попереднім пристроєм та з резервними копіями, які зберігаються у хмарному сховищі, це дозволяє автоматично переносити на новий пристрій всю наявну на попередніх пристроях інформацію (файли, облікові записи в месенджерах, включно з перепискою, документи зображення тощо), а отже вилучений в ході обшуку телефон може містити відомості, які потребують перевірці в межах вказаного провадження.

Доводи представника власника майна щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, виходячи з допуску детектива НАБУ до участі у судовому засіданні з розгляду клопотання прокурора про арешт майна, колегія суддів також відхиляє, як такі що не ґрунтуються на нормах закону. Відповідно до ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий, за погодженням з прокурором. Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора (ч.1 ст. 172 КПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею належним чином перевірено та оцінено доводи клопотання прокурора, які дають підстави вважати, що вилучений під час обшуку у ОСОБА_9 мобільний телефон відповідає критеріям, визначеним у ст.ст. 98, 170 КПК України, а наявні на ньому відомості потребують перевірки, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Вирішуючи заяву представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню виходячи з положень ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до яких у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу. Тобто на практиці в деяких випадках це може обумовити необхідність ухвалення рішень, які прямо не передбачені КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 9, 170, 171, 173, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву представника власника майна адвоката ОСОБА_7 задовольнити, апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_8 , залишити без розгляду.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 липня 2025 року про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3