Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2768/25
Провадження № 1-кп/644/583/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Харкові кримінальне провадження №0000314 від 12.03.2025 у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, одруженою, не працевлаштованої, раніше не судимої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою : АДРЕСА_1

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) за ч. 4 ст.185 КК України

УСТАНОВИВ:

09.03.2025 в період часу з 18 годин до 20 хвилин, точний час в ході досудового розслідування встановлено не було, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи вдома у свого знайомого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , побачила у користуванні останнього належний йому мобільний телефон Xiaomi Redmi A3 3/64Gb Midnight Black. В цей час у обвинуваченої ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України» «Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022», обвинувачена ОСОБА_4 цього ж дня, приблизно о 20 годин 00 хвилин шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності та бажаючи їх настання, будучи упевненою, що її дії залишаться не поміченими, таємно викрала з кімнати потерпілого належний останньому мобільний телефон Xiaomi Redmi A3 3/64 Gb Midnight Black, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи складає 3149,10 грн.

Після чого, обвинувачена ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України визнала в повному обсязі. Не оспорювала фактичні обставини кримінального провадження та розмір матеріальної шкоди, спричиненої потерпілому ОСОБА_5 в наслідок її протиправних дій. Пояснила, що при обставинах, викладених в обвинувальному акті, вона, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 за її діями не спостерігає, викрала з кімнатипотерпілого ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон, зазначений в обвинуваченні. Не оспорювала, що своїми діями спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 3149,10 грн. При цьому, просила суд не досліджувати інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись її поясненнями, та розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що на момент розгляду справи в суді цивільний позов до обвинуваченої не заявляє ; на суворій мірі покарання не наполягає; з положеннями ч.3ст.349 КПК України та наслідками її застосування ознайомлений .

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною в повному обсязі і не оспорює викладені в обвинувальному акті обставини скоєного нею кримінального правопорушення, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, суд не має сумніву в добровільності та істинності позиції обвинуваченоої та за згодою учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин у справі, які ніким не оспорюються, обмежившись показаннями обвинуваченої і дослідженням матеріалів кримінального провадження в частині даних, що характеризують особу обвинуваченої. Суд роз`яснив учасникам судового розгляду застосування ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають обставинам кримінального провадження.

Оцінивши зібрані під час кримінального провадження і досліджені в судовому провадженні докази, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена, її дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначені виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст.50,65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, одружена, офіційно не працевлаштована, має на утримання неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд не вбачає.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити обвинувачену та попередити вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме принципу індивідуалізації та співмірності.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичних обставин справи та характеру скоєного обвинуваченою ОСОБА_4 , відсутності спричинення тяжких наслідків, з огляду на особу обвинуваченої, наявність обставини, що пом`якшує покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченої до вчиненого, яка щиро покаялася у скоєному, суд приходить до висновку про те, що обвинувачена ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення та перевиховання без реального відбування покарання, і тому вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання із застосуванням ст.75 КК України, поклавши обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме принципу індивідуалізації та співмірності.

По даному кримінальному провадженню запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Індустріальний районний суд м. Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Суддя ОСОБА_1