Справа № 157/1264/25
Провадження № 1-кп/157/138/25
УХВАЛА

28 липня 2025 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

за результатами проведення у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовчого засідання у кримінальному провадженні № 0001349 від 29.12.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

встановив:

На розгляді у Камінь-Каширському районному суді Волинської області перебуває кримінальне провадження № 0001349 від 29.12.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

25.07.2025 прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів без визначення розміру застави, яке мотивує тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у самовільному залишенні військової частини, з метою ухилитися від військової служби (дезертирство), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме у тому, що він під час проходження військової служби по мобілізації у Збройних Силах України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилитись від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, за відсутності причин поважного характеру, 21 жовтня 2022 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме місце тимчасової дислокації НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 та обов`язки військової служби із вказаного часу не виконував по 20.01.2023, в подальшому знову із 01.03.2023 продовжив не виконувати обов`язки військової служби за відсутності причин поважного характеру, перебуваючи за місцем свого постійного проживання в с. Видерта Камінь-Каширського району Волинської області та проводячи час на власний розсуд. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження.

24.06.2025 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25.06.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.08.2025 включно. На даний час виникає необхідність у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки підстави такого запобіжного заходу не відпали. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що обвинувачений, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування; вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, оскільки обвинувачений самовільно без дозволу командира не з`явився до місця служби, а відтак, у випадку не обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній продовжить свою протиправну поведінку та може вчинити самовільне залишення військової частини або дезертирство. Крім цього, враховуючи протиправну поведінку ОСОБА_4 та його нехтування наказами командира військової частини, а також вимогами Законів України та Статуту Збройних Сил України, останній може схиляти до аналогічної протиправної поведінки також інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 чи інших військових частин.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів пов`язана з вступом в силу Закону України № 2531-IX від 16.08.2022 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану», відповідно до якого під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Прокурор Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання. При цьому обвинувачений зауважив, що не намагався перешкоджати досудовому розслідуванню, запевнив, що зможе виконувати процесуальні обов`язки і без перебування під вартою. Також повідомив, що на даний час його малолітні діти проживають з його бабою, тобто їх прабабусею, а місцезнаходження матері дітей йому наразі невідоме.

Заслухавши думку учасників судового провадження та проаналізувавши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є необґрунтованим і до задоволення не підлягає.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів та за скоєння якого передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25.06.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 22 серпня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою не містить нових обставин, якими підтверджуються наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, існування яких було встановлено судом при розгляді клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 12 років, яке передбачене за вчинення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , на думку суду не можу свідчити про наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання з огляду на те, що ОСОБА_4 досить тривалий час з 21.10.2022, самовільно залишивши військову частину, знаходився за місцем проживання у селі Видерта Камінь-Каширського району Волинської області до 24.06.2025 року, тобто до часу, коли його було затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України. Суд не знаходить підтвердження ризику перешкоджати обвинуваченим кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом умисного симулювання хвороби чи підроблення для цього відповідних документів, оскільки, як з повідомлення КНП «Камінь-Каширська центральна районна лікарня» Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 10.04.2025 № 567 встановлено, що ОСОБА_4 в період часу з 21.10.2022 по час надання цього повідомлення не звертався до зазначеного медичного закладу, на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні в цьому закладі не перебував. Також прокурором не доведено реальних ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів або впливати на свідків чи інших учасників кримінального провадження.

Судом також не встановлено наявність ризику, що ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, схиляти до протиправної поведінки інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 чи інших військових частин. До клопотання прокурором долучено Вимогу ДІАП НПУ, в якій зазначено, що обвинувачений був засуджений 19.09.2023 за ч. 1 ст. 369, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 369 КК України до штрафу в розмірі 17170 грн. Суд зауважує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення не пов`язане з насильством. При цьому прокурором не доведено ризик вчинення ним правопорушень, пов`язаних з інкримінованим йому злочином.

При цьому суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, які проживають разом з ним. Інформацію, що ОСОБА_4 не відоме місце перебування матері його дітей, суд вважає не підтвердженою.

Проаналізувавши надані сторонами пояснення та обґрунтування, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у клопотанні прокурора обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання належить відмовити. При цьому суд враховує норму ч. 8 ст. 176 КПК України та вважає, що застосування до обвинуваченого у цій справі виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непропорційним тим потенційним ризикам, які заявлені та не доведені прокурором.

Керуючись статтями 177, 194, 199 КПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_2 , зареєстрованого на АДРЕСА_3 .

Обвинуваченого ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Повний текст ухвали оголошено о 18:00 годині 30.07.2025 року.

СуддяОСОБА_6