30.04.2025 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/301/25
Провадження № 1-кп/533/56/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Козельщина Полтавської області кримінальне провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000221 від 06.04.2025 відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, номер картки платника податків НОМЕР_1 , освіта професійно-технічна, одруженого, учасник бойових дій, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

У С Т А Н О В И В

06.04.2025 відповідно до розстановки сил та засобів працівників СПД №1 ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області у селищі Козельщина Кременчуцького району Полтавської області, поліцейські ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заступили у форменому одязі на добове чергування у складі групи реагування патрульної поліції.

06.04.2025 близько 18 години 50 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом автомобілем «AUDI А6» номерний знак « НОМЕР_2 » на автодорозі в селі Верхня Жужманівка Кременчуцького району Полтавської області, був зупинений працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В ході спілкування працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з водієм вказаного транспортного засобу, в останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, що свідчило про можливе вчинення останнім адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 в ході спілкування з працівниками групи реагування патрульної поліції, усвідомлюючи, що може бути повторно протягом року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість

реакції», з метою уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, будучи достовірно обізнаним, про те, що інспектор сектору реагування патрульної поліції СПД №1 ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 та інспектор сектору реагування патрульної поліції СПД №1 ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , являються представниками влади та службовими особами правоохоронного органу, діючи умисно, шляхом усного повідомлення, яке з достатньою очевидністю свідчило про бажання і готовність надати неправомірну вигоду, здійснив пропозицію неправомірної вигоди в сумі 17000 гривень останнім, за не складання у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, відповідно до вказаного обвинувачення, у вчиненому щиро розкаявся.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення та обставини кримінального правопорушення визнав повністю, суд вважає недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, досліджувати докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінивши сукупність досліджених доказів, керуючись законом та внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, а саме у пропозиції службовій особі надати неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду дій з використанням наданого їй службового становища, і його дії вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст.369 КК України.

Вирішуючи питання про покарання обвинуваченого, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання органом досудового слідства та судом не встановлено.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням (злочином), наслідки вчинення кримінального правопорушення, зокрема, що збитки нікому не спричинено. Суд враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття.

При призначенні покарання суд також враховує висновки, викладені у досудовій доповіді уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до яких ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства є середніми, що свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Суд звертає увагу на те, що висновки викладені у досудовій доповіді уповноваженого органу з питань пробації, мають рекомендаційний характер та не є визначальними та категоричними для врахування при призначенні обвинуваченому покарання, а отже суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує у сукупності як висновки досудової доповіді, так і обставини, характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного та положень ч.2 ст.50, ст.65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, наявність пом`якшуючої обставини та відсутності обставин, які обтяжують покарання, думку прокурора, який не наполягав на суворій мірі покарання, суд вважає, що необхідно обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки саме таке покарання буде достатнім для перевиховання та запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речового доказу вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого на стадії розгляду кримінального провадження не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.368-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень).

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду впродовж 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя ОСОБА_1