Номер провадження: 11-сс/813/1216/25
Справа № 519/969/25 1-кс/519/193/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Південного міського суду Одеської області від 20.05.2025, якою в межах к/п 0000212 від 01.04.2025 стосовно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 23.06.2025 включно без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчої СВ ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та стосовно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 35 днів, тобто до 23.06.2025 включно, без можливості внесення застави.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого злочину та зазначив, що підстави, за яких судом було обрано підозрюваному запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, усі докази в судовому засіданні не перевірені й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована підозрюваному, останній може переховуватись від суду.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, на теперішній час обвинувальний акт відсутній, а слідчий суддя належним чином не обґрунтував необхідність продовження строку тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя не врахував погіршення здоров`я підозрюваного, перебування останнього в шлюбі, догляд за матір`ю похилого віку, а також репутацію підозрюваного, який є волонтером громадської організації та приймає активну участь в добровільних заходах, спрямованих на допомогу ЗСУ.

За таких обставин підозрюваний ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову про відмову в задоволенні клопотання слідчої про продовження строку тримання під вартою, змінивши запобіжний захід особистою порукою з альтернативною внесення застави в розмірі 60560 грн.

Також підозрюваний просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали отримав 03.06.2025.

Захисник та прокурор про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, на підставі вимог ч. 4 ст. 405, ч. 4 ст. 422-1 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд здійснити за їх відсутності та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Що стосується доводів підозрюваного ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Водночас ч. 7 ст. 170 КПК України передбачено, що копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частина 3 вказаної норми закону передбачає, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскаржувана ухвала була постановлена 20.05.2025, розгляд клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою здійснювався за участю прокурора, слідчого, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 .

Копію повного тексту оскаржуваної ухвали підозрюваний отримав 03.06.2025. Апеляційну скаргу направив засобами поштового зв`язку 07.06.2025.

Апеляційний суд приймає до уваги правову позицію Об`єднаної палати ККС у складі ВС, викладену у постанові від 27.05.2019 у справі №461/1434/18, відповідно до якої у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами постановленого рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ст. 117 КПК.

Відтак, на переконання колегії суддів зазначені підозрюваним ОСОБА_6 обставини є достатніми підставами для поновлення йому строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали.

Щодо доводів підозрюваного ОСОБА_6 стосовно відсутності обґрунтованої підозри та недоведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України колегія суддів звертає увагу на наступне.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За наслідками апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, ЄСПЛ повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів долучених до клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України за ознаками:незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується наявними у матеріалах провадження доказами, а саме: повідомленням про виявлення ознак кримінального правопорушення; протоколом обшуку за місцем проживання підозрюваного від 24.03.2025, відповідно до якого було вилучено 2 поліетиленових пакунка з кристалічною речовиною бежевого кольору вагою брутто 448,3 гр та 309,5 гр, які дали позитивний результат на «PVP», а також іншими матеріалами досудового розслідування.

Отже, в даному випадку сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів на даній стадії розслідування достатньо для формування переконання про наявність в діях ОСОБА_6 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто на даному етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що на теперішній час досудове розслідування кримінального провадження триває, здійснюються відповідні слідчі (процесуальні) дії задля збирання відповідних доказів, на підставі оцінки яких можливо буде дійти висновку стосовно наявності або відсутності в діях підозрюваного ознак складу інкримінованого йому злочину.

Що стосується ризиків у зазначеному кримінальному провадженні, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000 зазначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч. 3 ст. 307 КК України, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 раніше судимому, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин.

Апеляційний суд констатує, що суворість передбаченого законом покарання у системному взаємозв`язку з долученими до клопотання слідчого матеріалами провадження, якими підтверджується обґрунтованість підозри в сукупності підтверджують існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, щодо того, що підозрюваний ОСОБА_6 здійснює догляд за матір`ю похилого віку (та відповідно, що остання потребує такого догляду), так само як і докази на підтвердження погіршення його стану здоров`я і перебування підозрюваного в шлюбі.

В контексті обставин даного провадження з врахуванням інкримінованого ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, доводи щодо неврахування репутації підозрюваного, який є волонтером громадської організації та приймає активну участь в добровільних заходах, спрямованих на допомогу ЗСУ не спростовують висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості клопотання слідчого та можливості продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Враховуючи специфіку злочину, який інкримінується підозрюваному ОСОБА_6 злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також оскільки досудове розслідування ще триває, апеляційний суд констатує наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Також, апеляційний суд враховує, що окрім наведеного, ОСОБА_6 раніше судимий за ч. 2 ст. 185 КК України (вирок від 12.09.2023 в справі № 522/16473/23), що додатково обґрунтовує наявність ризику за п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді та відхиляє доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_6 та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Південного міського суду Одеської області від 20.05.2025 в межах к/п № 0000212 від 01.04.2025.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Південного міського суду Одеської обл. від 20.05.2025, якою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, продовжено строк тримання під вартою, до 23.06.2025 включно, без визначення застави у к/п № 0000212 від 01.04.2025 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9