Справа № 188/476/25
Провадження № 1-кп/188/351/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року с-ще Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження №0000501

підозрюваний :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріяшівка, Балтський район, Одеської області, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант»,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.5 ст. 407 КК України

за участю:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

в режимі відео конференції

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

В обґрунтування зазначено, третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводилось досудове розслідування стосовно ОСОБА_3 , якому 25.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та його правова кваліфікація:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 24-РС (по особовому складу) від 27 січня 2023 року ОСОБА_3 призначено на посаду солдату резерву запасної роти військової частини НОМЕР_3 .

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, старший сержант ОСОБА_3 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженими Законами України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» своєчасно і неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують солдата ОСОБА_5 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, старший сержант ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст.ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Проте, старший сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, старший сержант ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 03 лютого 2023 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, самовільно залишив місце служби у військовій частині НОМЕР_3 , тимчасово розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану, з того часу офіційно ніде не працював, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, та був незаконно відсутній на військовій службі до 19 липня 2023 року.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця старший сержант ОСОБА_3 , в період з 03.02.2023 по 19.07.2023 включно, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення військової служби, проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності у розташуванні місця служби у військовій частині НОМЕР_3 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , старший сержант ОСОБА_3 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, перебуваючи поза межами території місця служби в медичні установи не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд, до 19.07.2023 коли ОСОБА_3 повернувся на військову службу до військової частини НОМЕР_4 , внаслідок чого кримінальне правопорушення припинено.

ОСОБА_3 25.01.2025 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Кримінальне правопорушення підозрюваний ОСОБА_3 вчинив вперше, добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.

Підозрюваний зазначив, що також підтримує клопотання прокурора, він повернувся до служби, з27.07.2023 року перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , зараз знаходиться під Куп`янськом, приїхав до суду за викликом на один день.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання та додані матеріали, суд приходить до висновку, клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК4 України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

До клопотання додано клопотання ОСОБА_3 до Територіального управління ДБР від 25.01.2025 року, письмова згода підозрюваного на звільнення від кримінальної відповідальності, письмова згода командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 вих.№274 від 21.01.2025 року.

Довідка командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 вих.№67 від 12.01.2025 року про те, що підозрюваний ОСОБА_3 з 27.072023 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 .

Беручи до уваги, що ОСОБА_7 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, наявні підстави, передбачені ч.5 ст.401 КК України для його звільнення від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Командування військової частини НОМЕР_1 надало письмову згоду на продовження військової служби ОСОБА_3 , він вже перебуває на військовій службі з 27.07.2023 року.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе закрити кримінальне провадження на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Запобіжний захід щодо підозрюваного не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 401, 407 КК України, ст.ст. 286, 288, 392-395, 532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0000501 відносно підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000501 за підозрою ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити.

ОСОБА_3 продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_1

Командиру військової частини НОМЕР_1 забезпечити здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України з моменту коли ОСОБА_3 продовжив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1