Справа № 541/1122/25
№ провадження 1-кп/541/197/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 22 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонер, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2025 року близько 12:00 годині ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будівлі Комунального некомерційного підприємства «Великосорочинській центр первинної медико-санітарної допомоги» Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, що розташована за адресою: вул. Перемоги, 78, с. Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області грунті раніше виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання у вигляді заподіяння тілесного ушкодження, тримаючи у руці фрагмент асфальту, умисно кинув його у голову ОСОБА_4 , який в цей час проїжджав за кермом автомобіля марки «ИЖ 412», номерний знак НОМЕР_1 , тим самим довів свій протиправний умисел, спрямований на умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, до кінця.

У результаті своїх умисних і протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесне ушкодження, відповідно до висновку судово-медичного експерта №83 від 25 лютого 2025 року, у вигляді садна, що розташоване в лобній ділянці в середній частині, яке могло утворитися від однієї точки прикладання сили тупого твердого предмету, по давності утворення можуть відповідати строку та обставинам викладеним в описовій частині постанови та підекспертним, яке по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, факти, викладені в обвинувальному акті, підтвердив, у скоєному розкаявся. З приводу обвинувачення суду пояснив, що його протиправні дії, по спричиненню тілесних ушкоджень потерпілому, викликані конфліктом, який розпочався після ремонту ОСОБА_4 автомобіля, який належить обвинуваченому та вважає, що останній неякісно відремонтував та замінив деталі, які не потребували їх заміни та ремонту. Після цього обвинувачений вияснивши, що потерпілий майже кожного дня о близько 12:00 годині приїжджає забирати свою дружину, яка працює у лікарні. 21 лютого 2025 року приблизно о 12 годині обвинувачений прийшов до лікарні в с. Великі Сорочинці та чекав на потерпілого ОСОБА_4 , щоб помститися йому, а саме взявши з собою газовий балончик, та на місці знайшов фрагмент асфальтного покриття. Коли помітив як потерпілий ОСОБА_4 їхав на своєму автомобілі «Москвич» та почав повертати до лікарні підняв каміння та кинув його в бокове водійське скло де сидів ОСОБА_4 . Просив призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Потерпілий під час судового розгляду пояснив, що неприязні відносини з обвинуваченим виникли після ремонту автомобіля обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинувачений почав погрожувати, щоб йому повернути запчастини. Після чого обвинувачений неодноразово приходив до місця проживання потерпілого, та прохав його відремонтувати авто, але ОСОБА_4 стверджував, що зробив свою роботу якісно. ОСОБА_5 прослідкувавши, що потерпілий майже кожного дня близько о 12:00 годині приїжджає забирати свою дружину, яка працює у лікарні. 21 лютого 2025 року приблизно 12:00 годині проїжджав поблизу Комунального некомерційного підприємства «Великосорочинській центр первинної медико-санітарної допомоги» Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, побачив обвинуваченого ОСОБА_5 , який в одній руці тримав газовий балончик, а у другій руці тримав каміння та умисно кинув його у голову при цьому розбивши скло Цивільний позов не заявлено.

Крім показань обвинуваченого, пояснень потерпілої, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження:

-висновком експерта від 22 лютого 2025 року № 83, згідно з яким при судово-медичній експертизі у ОСОБА_4 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: садно, що розташоване в лобній ділянці в середній частині, яке могло утворитися, також, і від однієї точки прикладання сили тупого твердого предмету, давності утворення можуть відповідати строку та обставинам, викладеним в описовій частині постанови та підекспертним та по ступеню тяжкості відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень

-проколом проведення слідчого експерименту від 22 лютого 2025 року за участю потерпілого ОСОБА_4 , який розповів, яким чином йому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження, а також на статисті продемонстрував механізм їх спричинення;

-додатковим висновком експерта від 25 лютого 2025 року № 91, у відповідності з яким, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, вони могли утворитися за обставин, вказаних потерпілою під час слідчого експерименту;

-проколом слідчого експерименту від 27 лютого 2025 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_4 , який розповів, яким чином йому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження та за допомогою статиста, яким чином потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження;

-додатковим висновком експерта від 03 березня 2025 року № 99, у відповідності з яким, враховуючи характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, вони могли утворитися за обставин, вказаних потерпілим ОСОБА_4 під час слідчого експерименту;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26 лютого 2025 року;

-проколом проведення слідчого експерименту від 17 березня 2025 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , який під час проведення вказаної слідчої дії розповів, як саме він наніс потерпілому тілесні ушкодження.

З урахуванням викладеного, допитавши потерпілого, обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за обставин, викладених у вироку, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисні легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, передбаченими ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України віднесено до проступків, конкретні обставини провадження, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, щире каяття, думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, та приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого, у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого суд не встановив.

Матеріальну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.

Цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доках фрагмент асфальтного покриття, який зберігається в Миргородському районному відділі поліції ГУНП в Полтавській області знищити.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя:ОСОБА_1