Єдиний унікальний № 946/5523/25
Провадження № 1-в/946/126/25
УХВАЛА

щодо обчислення строку покарання

25 липня 2025 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

засуджений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області клопотання державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тавричанка Каховського району Херсонської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

щодо обчислення строку покарання, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Ізмаїльського міськрайонного суду надійшло клопотання ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор`про усунення протиріч та визначення дат обчислення покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Відповідно до клопотання, ОСОБА_4 засуджений вироком Голопристанського районного суду Херсонської області 13 листопада 2020 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , тобто з 27 липня 2020 року. Відповідно до розпорядження про вступ вироку в законну силу, вирок Голопристанського районного суду Херсонської області набрав законної сили 15 грудня 2020 року. Відповідно до листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 07 травня 2024 року №3943//4/1//7-52-24 відомо, що ОСОБА_4 відбував покарання в Північні виправній колонії № 90 Херсонської області, а після деокупації Херсонської області виявлено відсутність засудженого ОСОБА_4 . В подальшому, відповідно до протоколу затримання, складеного старшим оперуповноваженим Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, ОСОБА_4 27 червня 2025 року був затриманий на виконання вироку Голопристанського районного суду Херсонської області 13 листопада 2020 року, що набрав законної сили та у зв`язку із перебуванням у розшуку, як особи, що відбувала покарання на тимчасово окупованій території України та не відбула строк покарання, призначений вироком суду. З 11 листопада 2022 року тримався в установах виконання покарань на непідконтрольній території України на території окупованою російської федерацією; відповідно до довідки про звільнення, яку надав ОСОБА_4 його було звільнено 23 травня 2025 року по відбуттю строку покарання; 27 червня 2025 року він затриманий правоохоронними органами України; 30 червня 2025 року поміщений до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» та на даний час останній відбуває покарання за вироком Голопристанського районного, суду Херсонської області 13 листопада 2020 року у державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор». У зв`язку з чим заявник просить усунути протиріччя, які виникли при виконанні вироку Голопристанського районного суду Херсонської області 13.11.2020, а саме визначити, які терміни підлягають зарахуванню у строк відбування покарання ОСОБА_4 та зазначити дату обчислення початку строку покарання, у зв`язку з перериванням строку відбування покарання.

В судовому засіданні представнику заявника, засуджений та прокурор клопотання підтримали.

Вивчивши матеріали провадження, заслухавши учасників провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до правової позиції, визначеної Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ, з урахуванням ч.6 ст. 9 КПК України та системного аналізу ст. ст. 537 та 539 КПК України, справи зазначеної категорії розглядаються судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, тобто справа підсудна Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області, в межах юрисдикції якого розташована установа відбуття покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , засуджений вироком Голопристанського районного суду Херсонської області 13 листопада 2020 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , тобто з 27 липня 2020 року. Відповідно до розпорядження про вступ вироку в законну силу, вирок Голопристанського районного суду Херсонської області набрав законної сили 15 грудня 2020 року. Відповідно до листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 07 травня 2024 № 3943//4/1//7-52-24 відомо, що ОСОБА_4 відбував покарання в Північні виправній колонії №90.

Херсонської області, а після деокупації Херсонської області виявлено відсутність засудженого ОСОБА_4 .

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (зі змінами), затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 Херсонський район Херсонської області включено до цього Переліку та з 11 листопада 2022 року по 01 травня 2023 року перебував в тимчасовій окупації та на території якого розташовується державна установа «Північна виправна колонія (№ 90)». У зв`язку із цим, будь який зв`язок із зазначеною установою тимчасово був втрачений.

Після відступу окупаційних військ російської федерації було виявлено відсутність в державній установі «Північна виправна колонія (№ 90)» засуджених та осіб узятих під варту, в тому числі засудженого ОСОБА_4 .

В подальшому, відповідно до протоколу затримання, складеного старшим оперуповноваженим Білгород-Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області, ОСОБА_4 27 червня 2025 року був затриманий на виконання вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2020 року, що набрав законної сили та у зв`язку із перебуванням у розшуку, як особи, що відбувала покарання на тимчасово окупованій території України та не відбула строк покарання, призначений вироком суду.

Таким чином, відповідно до відомостей в особовій справі засудженого ОСОБА_4 встановлено наступне: - був вперше затриманий 27 липня 2020 року та після набрання вироком законної сили був направлений для подальшого відбування покарання до Північної ВК №90, проте відповідно до вищенаданих відомостей згідно з Переліком 11 листопада 2022 року був втрачений зв`язок із зазначеною установою у зв`язку з тимчасовою окупацією (тобто з 27 липня 2020 року по 11 листопада 2022 року перебував під вартою та відбував покарання призначене Голопристанським районним судом Херсонської області від 13 листопада 2020 року, в тому числі з 11 листопада 2022 року тримався в установах виконання покарань на непідконтрольній території України території окупованою російською федерацією; відповідно до пояснень, які надав ОСОБА_4 , встановлено що його було звільнено 23 травня 2025 року по відбуттю строку покарання; 27 червня 2025 року затриманий правоохоронними органами України; 30 червня 2025 року поміщений до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» та на даний час відбуває покарання за вироком Голопристанського районного, суду Херсонської області від 13 листопада 2020 року у ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Зазначені обставини підтверджено матеріалами справи і ніким не оспорювались.

З початком війни, розв`язаної рф проти України, в небезпечному становищі опинилися установи виконання покарань, зокрема виправні колонії, в яких тримаються засуджені.

Держава Україна несе відповідальність за осіб, які утримуються в установах відбуття покарання, і тому при відповідних загрозах, має бути чітко запланована вчасна евакуація або релокація закладів, які знаходяться на небезпечних або наближених до небезпечних територій, а також подальший порядок організації їх перебування в інших установах.

Відповідно до Постанови № 934 про «Порядок проведення обов`язкової евакуації окремих категорій населення у разі введення правового режиму воєнного стану», у разі введення правового режиму воєнного стану у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, проводиться обов`язкова евакуація засуджених та осіб, взятих під варту.

Виконати цей імператив можна лише з дотриманням відповідної послідовності, пов`язаної з виникненням підстав та виконанням визначених умов, в тому числі Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні», п. 24. ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»

Засуджені належать до цивільного населення, яке підлягає захисту відповідно до норм Женевської конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» та Додаткових протоколів до Женевських конвенцій від 1977 року. Тримання в`язнів на непідконтрольній території є незаконним, оскільки такі дії здійснюються без відповідних повноважень.

Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасницям про Європейські пенітенціарні правила, ухваленої 11 січня 2006 року, визначено, що: «При поводженні з усіма особами, позбавленими волі, необхідно дотримуватись їхніх прав людини. Особи, позбавлені волі, зберігають усі права, яких вони не були законно позбавлені за рішенням суду, відповідно до якого вони засуджені до позбавлення волі чи взяті під варту»

Евакуація установи відбуття покарання, де перебував засуджений ОСОБА_4 , вчасно не відбулася, і ці причини знаходяться поза межами судового розгляду в даному провадженні.

Залишення засудженого ОСОБА_4 на непідконтрольній Україні території є порушенням його прав як особливо вразливої групи населення, і у даному випадку відповідальними за життя та здоров`я ув`язненої є відповідні органи влади, які мали забезпечити її евакуацію.

На даний час бойові дії і окупація росією деяких частин південних територій України продовжується, і офіційне підтвердження та утримання ОСОБА_4 в умовах ув`язнення на не підконтрольній території перевірити не можливо.

Відповідно до КВК України засудженим забороняється порушувати правила поведінки та правила відбуття покарання, без дозволу персоналу пеніцітарних установ виходити з камер та інших приміщень режимних корпусів.

Судом достеменно встановлено, що у встановленому законодавством порядку засуджений ОСОБА_4 не був евакуйований на підконтрольну Державі територію, опинився в районі проведення бойових дій, тобто за своєю волею не порушував обов`язки засудженого, встановлені законодавством України, та без дозволу персоналу Державних пеніцітарних установ не залишав приміщень режимних корпусів.

Поза своєю волею опинившись на непідконтрольній Україні території, ОСОБА_4 був вимушений підкорятись нав`язаним йому агресором умовам, і ніяких доказів на підтвердження протилежного, матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що викладені вище дані підтверджують, що ОСОБА_4 перебував в колонії на тимчасово окупованій території, звідки звільнений окупантами 23 травня 2025 року, і тому термін його незаконного ув`язнення окупаційною владою підлягає зарахуванню в строк відбуття ним покарання за вироком суду, ухваленого іменем України, коли його виконання в установленому законом порядку стало унеможливлене внаслідок збройної агресії, тимчасової окупації, до дня повернення засудженого на підконтрольну Україні територію, внаслідок її звільнення.

Суд вважає, що до відбутого ОСОБА_4 строку покарання повинно бути зараховано строк, протягом якого вирок Державою не виконувався, та встановлена відсутність будь-яких намірів засудженого ухилитись від відбуття ним покарання.

Враховуючи викладені обставини та наведені законодавчі норми, вважаючи клопотання таким, що підлягає задоволенню, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор» щодо обчислення строку покарання ОСОБА_4 - задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання, який засуджений та відбуває на теперішній час покарання у виді позбавлення волі за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2020 року, строк його ув`язнення:

- з 27 липня 2020 року по 11 листопада 2022 року, та з 27 червня 2025 року по теперішній час, як строк його перебування під вартою та строк відбуття покарання в установі відбуття покарання в кримінально-виконавчих установах Держави Україна;

- з 12 листопада 2022 року по 23 травня 2025 року, як строк його перебування в установах відбуття покарання в установах, не підконтрольних кримінально-виконавчим установам Держави Україна;

- з 24 травня 2025 року по 27 червня 2025 року, як строк його перебування на підконтрольній Державі Україна території, протягом якого до затримання ОСОБА_4 вирок не виконувався та встановлена відсутність будь-яких намірів засудженого ухилитись від відбуття ним покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ізмаїльського

міськрайонного суду ОСОБА_1