Справа № 180/763/23
Провадження № 1-кс/0182/667/2025
У Х В А Л А

Іменем України

04.07.2025 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 під час розгляду скарги № 182/763/23,

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді відповідно до протоколу автоматизованого розподілу надійшла заява ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 під час розгляду скарги № 182/763/23.

З ухвали слідчого судді вбачається, що ОСОБА_4 було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_5 в зв`язку з тим, що він вважає , що вона упереджено розглядає його скарги, не задовольняє його клопотання і не хоче надавати правову оцінку матеріалам, які знаходяться у кримінальному провадження. У зв`язку з чим, заявник вважає, що у слідчого судді ОСОБА_5 необ`єктивне та упереджене ставлення до нього.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та дату судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що скарга подана на дії прокурора ОСОБА_6 , Заявник ОСОБА_4 просить слідчого суддю надати правову оцінку поза межами скарги. Він постійно змінює свої вимоги і вимагає, щоб суд їх розглядав. На думку прокурора, слідчий суддя дії в межах своїх процесуальних повноважень і жодним чином не порушує права заявника. Вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки законних підстав для відводу слідчого судді немає.

Вивчивши заяву про відвід, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя/суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Зокрема в пункті 104 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Аналогічно в пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Бочан проти України» (заява № 7577/02) від 03.05.2007 зазначено, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є довіра, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

В пункті 50 рішення ЄСПЛ в справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Отже, для вирішення питання щодо відводу судді або складу суду необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника про недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій), що має бути належним чином обґрунтовано.

В ухвалі зазначено, що підставою для відводу слідчому судді є безпідставне, на думку заявника, незадоволення під час судового розгляду заявлених ним клопотань. Тобто, заява про відвід містить припущення заявника про упередженість слідчого судді, що є фактично його особистою думкою, яка побудована на власних очікуваннях, а не на нормах права. Заявником не наведено конкретних аргументів і не надано доказів, які б свідчили про упередженість слідчого судді.

Слідчий суддя не вбачає з заявленого відводу підстав, які б унеможливлювали винесення слідчим суддею ОСОБА_5 об`єктивного рішення по скарзі ОСОБА_4 .

Заява про відвід має бути вмотивована, тобто у ній неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу. З огляду на вищенаведене, вважаю за необхідне заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_5 залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 під час розгляду скарги № 182/763/23 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити зацікавленим особам і прокурору для відома.

Повний текст ухвали проголошено 07.07.2025 о 13.00 год..

Слідчий суддя ОСОБА_1