Справа № 459/5202/14-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сокаля клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червоноград Львівської області, українця громадянина УКраїни, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,- за ст.121 ч.2 КК України-,

в с т а н о в и в:

Так, ОСОБА_5 07.09.2014 року близько 23 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті довготривалих неприязних відносин з ОСОБА_6 , які виникли через порушення останньою санітарних норм у власній квартирі, перебуваючи на площадці сходової клітки 2 поверху, умисно наніс удар ногою в дверне полотно вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , та вибив дані двері. Увійшовши в вищевказану квартиру, ОСОБА_7 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно наніс їй декілька ударів кулаком правої руки по голові останньої внаслідок чого ОСОБА_6 впала на підлогу в вітальні даної квартири. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 умисно наніс удар ногою в грудну клітку ОСОБА_6 та з місця вчинення злочину втік.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді крововиливи та садна на голові, рана на слизовій оболонці, ротової порожнини, крововиливи в м`які покрови та м`язи правої половини шиї, крововиливи в

м`якітканини правої порожнини гортані, переломи лівого великого рогу під`язикової кістки та првого верхнього ріжка щитоподібнго хряща, крововиливи в підшкірно-жирову клітковину та м`язи грудей, розриви між хребетних мязів, другої, третьої

пари ребер з обохсторін, крововиливи в м`які тканини внутрішньої поверхні грудини переломи 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 - голівих та 2,3, 4 5 6 правих ребер без пошкодження пристінкової плеври, розрив серцевої сорочки та серця, крововиливи в зв`язки та ворота правої легені,крововиливи в ділянках з`єднання частко обох легенів, крововиливи в навколоаортальну клітковину верхньої третини аорти, крововиливи в грудні порожнини тіла (в лівій грудній порожнині приблизно 12000,0мл рідкої крові , в правій- 500 мл) крововиливи та надрив брижітонкої кишки, крововиливи та садна на спині, верхніх кінцівках, садно на лівому стегні садно на правій гомілці, які утворилися від неодноразової дії тупих твердих предметів (або предмету) незадовго до настання смерті. Пошкодження серця відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпекою для життя і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Таким чином в діях ОСОБА_5 має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Законний представник та захисник ОСОБА_9 заперечив вину ОСОБА_5 в інкримінованому йому діянні.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вказав, що не вчиняв зазначених дій відносно ОСОБА_6 . Зазначив, що він мав конфліктні стосунки з покійною ОСОБА_6 через антисанітарний спосіб життя останньої.

Не зважаючи на це, вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не прибув, подав заяву про слухання справи у його відсутності. В попередніх засіданнях пояснив, що був братом ОСОБА_6 . На протязі останніх трьох років вона йому скаржилася, що боїться ОСОБА_5 ,що той її б`є, зокрема, тричі вибивав двері у її квартирі. Конфлікти виникали у зв`язку із антисанітарним станом її квартири.

Показами свідка ОСОБА_11 ,котрий суду пояснив, що є знайомим ОСОБА_5 . Знав про конфлікт останнього з убитою, що мав місце через її антисанітарний спосіб життя, внаслідок чого потерпав і скаржився ОСОБА_5 ,оскільки ті жили по сусідству й інколи сморід був і у його житлі. Вказав, що після перебування з АТО ОСОБА_5 став більш дратівливий. Зазначив, що в останнього були відхилення психіки.

Показами свідка ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що булла сусідкою ОСОБА_5 та покійної ОСОБА_6 .. У квартирі останньої булла антисанітарія, із-за якої та мала конфлікти із ОСОБА_5 ,який робив їй зауваження, проте та на них не реагувала. Пізніше 10.07.2014 року від сусіда дізналась, що у квартирі ОСОБА_6 були вибиті двері і виявлено її труп.

Показами свідка ОСОБА_13 , яка у судовому засідання пояснила, що жила поряд із ОСОБА_5 та покійної ОСОБА_6 . Вказала, що покійна зловживала алкоголем, своє житло тримала у запущеному стані, що постійно викликало сварки зі співмешканцями будинку.

Аналогічніпокази дала суду свідок ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_15 у суді пояснив, що 10.07.2014 року зранку він побачив вибиті двері у квартиру ОСОБА_6 . Коли оглядав квартиру з працівниками міліції, виявили труп останньої. Він також був понятим при відтворенні обставин події із ОСОБА_5 (див. Т.1, с. 120).

Показами свідка ОСОБА_16 ,наданих нею суду, котра пояснила, що є сестрою ОСОБА_5 й зазначила, що останній є дещо дратівливий. У дитинстві був на лікуванні у психіатричнійлікарні.

Свідок ОСОБА_17 показала, що є знайомою ОСОБА_5 . 09.07.2014 року пізно ввечері останній приніс їй одежу для прання. Це булла чорна уніформа. (Т.1., с. 184).

Свідок ОСОБА_18 у суді пояснив, що 10.07.2014 року вінйшов на вулицю і побачив вибиті двері квартири ОСОБА_6 . Коли заглянув туди, виявив, що вона лежить на підлозі. Він викликав швидку. Перед тим, ввечері двері були на місці.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 174 від 15.02.2014 р., у період вчинення інкримінованих йому дій ОСОБА_5 страждав та страждає нині на хронічне психічнез ахворювання у формі параноїчної шизофренії, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Не може постати перед слідством та судом. Також у акті вказано, що ОСОБА_5 факт скоєння правопорушення відносно ОСОБА_6 не заперечив.

(Т. 1, а.с. 214-218)

Відповідно до висновку судово-психологічного експерта № 104 від 16.02.2015 р., ОСОБА_5 на момент інкримінованих йому дій був психічно хворим, страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом.

(Т.1., а.с. 30)

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 546 від 16.05.2024 р., ОСОБА_5 на момент інкримінованих йому дій був психічно хворим, страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїчної шизофренії з психопатоподібним дефектом , стан ремісії та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Згідно з висновком експерта № 077/2014 від 08.09.2014 р., причиною смерті ОСОБА_6 стала тупа травма грудної клітки з розривом серцевої сорочки і серця, що супроводжувалось кровотечею в грудну порожнину і привело до гострої крововтрати. Також експертом було виявлено численні тяжкі та середньої тяжкості пошкодження крововиливи й садна на голові й тілі, розриви м`язів, переломи ребер та ін., що утворилися від дії тупих предметів незадовго до настання смерті.

(Т. 1, а.с. 117)

Відповіднодо протоколу огляду місця події від 08.09.2014 року під час огляду приміщення квартири АДРЕСА_3 було встановлено, що біля вхідних дверей знаходиться труп ОСОБА_6

(Т. 1 а.с. 189-194)

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.09.2014 р., ОСОБА_5 добровільно наддав згоду на проведення останнього та відтворив обставини сварки з ОСОБА_6 та спричинення їй тілесних ушкоджень.

(Т. 1, а.с. 195)

З протоколу допиту свідка від 19.09.2013 р., заяви від 19.09.2013 р., пояснення від 25.07.2013 р., протоколів допиту свідка від 15.07.2013 р., протоколу про прийняття заяви від 15.07.2013 р., витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000997 вбачається, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були тривалі неприязні стосунки. Зокрема ОСОБА_6 зверталася до міліції зі заяви на її побиття ОСОБА_5 ,вибиття ним вхідних дверей, а останній із заявами на ОСОБА_6 щодо її антисанітарного способу життя.

(Т.2, а.с. 1-12)

Висновком експерта № 289/2015 від 26.11.2015 р., згідно якого смерть ОСОБА_6 настала в результаті тупої травми грудей і живота з розривом серцевої сорочки і серця, що супроводжувалось кровотечею в грудній порожнинф і привело до знекровлення організму. Розрив серця міг утворитися як від удару тупого предмету в грудну клітку (або навіть в живіт) так і від стискання грудної клітки між двома тупими предметами.

(Т.2. а.с. 149-150)

Оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ст.121 КК України .

Зазначенідії ОСОБА_5 стороною обвинувачення були кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесногоушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 .

Суд дійшов до висновку, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати як умисне тяжке тілесне ушкодження , небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого , тобто має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України .

При цьому суд враховує, що згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно п.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осібякі вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Так як ОСОБА_5 учинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить склад злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, у стані неосудності, що підтверджується наявними у матеріалах справи обґрунтованими висновками експертів-психіатрів, то у зв`язку з цим відповідно до частини 2 статті 19 цього Кодексу він не підлягає кримінальній відповідальності.

Тому ураховуючи ступінь і характер розладу психічної діяльності й психічної хвороби, тяжкість учиненного діяння, пов`язаного з посяганням на життя й здоров`я людини, беручи до уваги ступінь небезпечності психічного стану хворого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 19,93,94 КК України, ст.ст. 372,376, 512, 513 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1