Справа № 461/1599/25
Провадження № 1-кс/461/3563/25
УХВАЛА

09.06.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

02.06.2025 до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , в якому просить скасувати арешт на мобільний телефон марки Samsung IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картами мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в чохлі чорного кольору; мобільний телефон блакитного кольору марки Motorola IMEI: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 ; флеш накопичувачі у кількості 3 шт. (2 шт. чорного кольору та 1 шт. червоного кольору): першу флеш-карту без ідентифікуючих ознак; другий флеш накопичувач чорного кольору марки «Transend»; третій флеш накопичувач червоного кольору марки HI-RALI об`ємом 16 GB, та повернути такі власнику - підозрюваному ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.02.2025 (справа №461/1599/25, провадження №1-кс/461/1393/25) накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , яке було вилучено 27.02.2025 в ході його затримання в порядку ст.208 КПК України, у тому числі на вищезазначені мобільні телефони та флеш накопичувачі. Відповідно до змісту ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.02.2025, накладення арешту на майно, власником якого є підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано тим, що за твердженням органу досудового розслідування вилучені мобільні телефони та флеш накопичувані могли містити інформацію щодо телефонних дзвінків, листування між ОСОБА_4 і ОСОБА_6 та іншими причетними особами, а також на флеш накопичувачах може міститися інформація щодо виготовлення документів (цивільного позову) в інтересах ОСОБА_6 , а також копії поданих ним документів. В ході досудового розслідування кримінального провадження, а саме 20, 28 березня 2025 року слідчим СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 в порядку, визначеному положеннями КПК України, проведено огляд інформації (файлів, які знаходяться на флеш накопичувачах), мобільних телефонів, належних ОСОБА_4 , та які було вилучено в нього в ході проведення затримання в порядку ст.208 КПК України, за результатами проведення якого складено відповідні протоколи від 20.03.2025 та від 28.03.2025. Так, в ході огляду флеш накопичувачів, при відкритті та дослідженні змісту файлів, що містяться на флеш накопичувачі червоного кольору, марки HI-RALI об`ємом 16 GB виявлені файли датовані 2024 роком, на яких відображено відомості що не стосуються предмету дослідження в межах зазначеного кримінального провадження. При відкритті та дослідженні флеш накопичувана чорного кольору з білою полокою по середині «Transend» виявлено файли в кількості 130 шт., які датовані від 2011 по 2021 роки, на яких відображено відомості, що не стосуються предмету дослідження в межах зазначеного кримінального провадження. При відкритті та дослідженні інформації флеш накопичувача чорного кольору без ідентифікуючих ознак виявлено 27 файлів, які датовані від 2021 по 2025 роки, на яких відображено відомості, що не стосуються предмету дослідження в межах зазначеного кримінального провадження. Поряд з тим, на цьому флеш накопичувані виявлено файл під назвою «Лесик 2025», що являє собою цивільний позов про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, написаний в інтересах ОСОБА_6 . Зазначений WORD-файл в ході огляду слідчим роздруковано та долучено до протоколу огляду як додаток №1. При огляді мобільного телефону блакитного кольору «Motorola» з`ясовано, що мобільний телефон без сім карти. При відкритті застосунку «Повідомлення», «Контакти» «Диск», «Файли», «Галерея», «Телеграм», а також інших системних застосунків не виявлено інформації, яка б становила інтерес для досудового розслідування вказаного кримінального провадження. При відкритті застосунку «Контакти» та «Телеграм», та введенні в пошуковому полі відповідних відомостей, а саме: « ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18, ОСОБА_19 та інших» відомостей, які б становили інтерес для досудового розслідування даного кримінального провадження не встановлено. При огляді мобільного телефону «Samsung» з`ясовано, що мобільний телефон без системи логічного захисту. При відкритті застосунку «Контакти» в пошуковому полі інформації не виявлено інформації про контакти « ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ». При введенні в пошукову полі «ОСОБА_9» виявлено 1 контакт з прізвищем « ОСОБА_12 ». При відкритті застосунку «Галерея» виявлено фото заяв ОСОБА_6 , фото аркушу паперу з переліком документів, необхідних для подачі до суду, фото квитанцій про сплату та інші документи, зміст яких відображено в знімках 26-32. При відкритті застосунку «WhatsApp» виявлено контакт « ОСОБА_13 », при відкритті листування з яким встановлено переписку з змістом відображеним на знімках №№36-54. Відтак, органом досудового розслідування в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 виконано весь комплекс необхідних слідчих та процесуальних дій, направлених на з`ясування обставин кримінального провадження, зокрема, в частині визначення правового значення для потреб досудового розслідування та подальшого судового розгляду справи майна, вилученого у підозрюваного ОСОБА_4 . За наслідками цих слідчих (процесуальних) дій об`єктивно встановлено, що флеш накопичувач червоного кольору, марки HI-RALI об`ємом 16 GB, флеш накопичувач чорного кольору з білою полосою по середині «Transend» не мають жодного значення для потреб кримінального провадження, так як наявна на них інформація жодним чином не має відношення до кримінального провадження, а самі флеш накопичувані не є речовим доказом у справі. Флеш накопичувач чорного кольору без ідентифікуючих ознак також не відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки наявна в ньому інформація у вигляді 27 файлів, що датовані від 2021 по 2025 роки не стосуються предмету дослідження зазначеного кримінального провадження, а наявний на цьому флеш накопичувані WORD-файл з змістом цивільного позову про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини, написаний в інтересах ОСОБА_6 , в ході огляду слідчим роздруковано та долучено до протоколу огляду як окремий додаток №1. Мобільний телефон блакитного кольору «Motorola» аналогічно не містить будь-якого доказового значення для потреб кримінального провадження та не відповідає критеріям речового доказу в розумінні положень ст.98 КПК України. Мобільний телефон «Samsung» також не є сам по собі речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки для потреб органу досудового розслідування становить інтерес не сам мобільний телефон, а наявна в ньому інформація з застосунку «WhatsApp» щодо контакту « ОСОБА_13 », яка в ході проведення огляду слідчим досліджена та вона відображена в протоколі (знімки №№36-54).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.06.2025, справу розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні 03.06.2025 підозрюваний ОСОБА_4 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_1 від розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2025, заяву про відвід розподілено судді ОСОБА_14 .

03.06.2025 суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_14 заявлено самовідвід від розгляду відводу слідчому судді ОСОБА_1 від розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2025, заяву про самовідвід судді ОСОБА_14 розподілено судді ОСОБА_15 .

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_15 від 04.06.2025 заяву про самовідвід судді ОСОБА_14 задоволено, відведено суддю ОСОБА_14 від розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Галицького районнного суду м. Львова ОСОБА_1 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 05.06.2025 заяву про відвід розподілено судді ОСОБА_16 .

Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_16 від 06.06.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Галицького районнного суду м. Львова ОСОБА_1 від розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовлено.

06.06.2025 справу передано слідчому судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 для продовження розгляду.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна підтримали, з підстав у такому наведених, просили задоволити в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання в частині скасування арешту на мобільний телефон Motorola та флеш накопичувачів не заперечила. Разом з тим, просила відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон марки Samsung, оскілький такий містить інформацію, що має значення для кримінального провадження, та визнаний речовим доказом.

Заслухавши пояснення підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 24.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Як вбачається із протоколу затримання особи ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину від 27.02.2025, слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_17 провела особистий обшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено, зокрема: мобільний телефон марки Samsung IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картами мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в чохлі чорного кольору; мобільний телефон блакитного кольору марки Motorola IMEI: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 вилучений з нагрудної сумки підозрюваного; флеш накопичувачі у кількості 3 шт. (2 шт. чорного кольору та 1 шт. червоного кольору): першу флеш-карту без ідентифікуючих ознак; другий флеш накопичувач чорного кольору марки «Transend»; третій флеш накопичувач червоного кольору марки HI-RALI об`ємом 16 GB, вилучені із нагрудної сумки підозрюваного.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_17 від 27.02.2025 вищезазначені вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 під час його затримання, в порядку ст.208 КПК України, речі та предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.02.2025 у справі №461/1599/25, провадження №1-кс/461/1393/25, накладено арешт на майно, яке було вилучене 27.02.2025 в ході затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 , зокрема: мобільний телефон марки Samsung IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картами мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в чохлі чорного кольору; мобільний телефон блакитного кольору марки Motorola IMEI: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , вилучений з нагрудної сумки підозрюваного; флеш накопичувачі у кількості 3 шт. (2 шт. чорного кольору та 1 шт. червоного кольору): першу флеш-карту без ідентифікуючих ознак; другий флеш накопичувач чорного кольору марки «Transend»; третій флеш накопичувач червоного кольору марки HI-RALI об`ємом 16 GB, вилучені із нагрудної сумки підозрюваного.

Як вбачається із вказаної ухвали, метою накладення арешту на вищевказане майно є те, що таке майно відповідає критеріям, наведеним у ст.98 КПК України, має ознаки зазначені у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, а саме як засіб вчинення злочину та предмет, який зберіг на собі сліди правопорушення, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Слідчий суддя враховує, що арешт був накладений ще 28.02.2025, а відтак, вже пройшов достатній час для проведення необхідних слідчих дій з вказаними мобільними телефонами та флеш накопичувачами.

Більше того, слідчим відділу розслідування злочинів, учинених дітьми слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_17 проведено огляд інформації (файлів, які знаходяться на флеш накопичувачах), мобільних телефонів, належних ОСОБА_4 , та які було вилучено в нього в ході проведення затримання в порядку ст.208 КПК України, результати якого зафіксовані в відповідних протоколах огляду від 20.03.2025 та 28.03.2025, в тому числі збережена інформація з вказаних пристроїв, яка має значення для досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що доказове значення у цьому кримінальному провадженні мають не самі по собі мобільні телефони та флеш накопичувачі, як матеріальні носії інформації, а наявна на них інформація та відомості.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24.10.1986, серія А, №108. п.52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя зауважує, що будь-який тривалий строк утримання вилученого майна має бути об`єктивно виправданий завданнями кримінального провадження та збалансований з правами та інтересами його власника.

При цьому, зі спливом часу виправданість подальшого арешту відповідного технічного пристрою може бути предметом повторної перевірки слідчим суддею у порядку ст.174 КПК України, а тому таке утримання на кожному етапі досудового розслідування має обґрунтовуватись реальною потребою їх утримання і збереження у розпорядженні органу досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя враховує, що положеннями ст.100 КПК України передбачена можливість передання на відповідальне зберігання речових доказів власнику, тому вбачається можливим в подальшому застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, скасувати накладений на нього арешт в частині заборони користування даним майном та передати це майно його власнику на відповідальне зберігання.

Разом з тим, беручи до уваги, що у кримінальному провадженні, внесеному 24.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, досудове розслідування триває, а вищевказані мобільні телефони та флеш накопичувачі визнані речовими доказами, тому питання щодо скасування арешту майна може бути вирішене слідчим при постановленні на досудовому слідстві постанови про закриття кримінального провадження або суддею під час судового розгляду при ухваленні вироку по справі, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, в частині скасування заборони користування майном.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 23.01.2024 (справа №569/19829/21), ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно в частині заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.02.2025, а саме: мобільний телефон марки Samsung IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-картами мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 та НОМЕР_4 в чохлі чорного кольору; мобільний телефон блакитного кольору марки Motorola IMEI: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , вилучений з нагрудної сумки підозрюваного; флеш накопичувачі у кількості 3 шт. (2 шт. чорного кольору та 1 шт. червоного кольору): першу флеш-карту без ідентифікуючих ознак; другий флеш накопичувач чорного кольору марки «Transend»; третій флеш накопичувач червоного кольору марки HI-RALI об`ємом 16 GB, вилучені із нагрудної сумки підозрюваного, - та передати такі на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали складений 13.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1