КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.06.2025 задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_8 , а саме:

- земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:5540, загальною площею 1,3116 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:6818, загальною площею 0,0572 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:6817, загальною площею 0,1074 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:6900, загальною площею 0,32 га;

- житловий будинок, загальною площею 107 кв.м., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :01:006:5017 за _____________________________________________________________________________

Справа 761/21945/25 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/5620/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:017:5290, загальною площею 0,0044 га;

- житловий будинок, загальною площею 128,5 кв.м., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :01:042:5108 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, загальною площею 54,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку за кадастровим номером :03:007:5733, загальною площею 0,0097 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :03:007:5726, загальною площею 0,0097 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:042:5108, загальною площею 0,0246 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:017:0215, загальною площею 0,0211 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :06:014:0075, загальною площею 0,1 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :06:014:0074, загальною площею 0,89 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:5017, загальною площею 0,0905 га.

Заборонено відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, проводити щодо нього будь-які реєстраційні дії.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на 1/10 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0215, загальною площею 0,0211 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги,апелянт зазначала, що одним із співвласників на праві спільної часткової власності вказаної земельної ділянки в розмірі 1/10 частки є ОСОБА_6 , що підтверджується нотаріально засвідченими договорами купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 20.04.2019.

Згідно резолютивної частини ухвали, арешт було накладено на майно, що належить лише ОСОБА_8 , а тому слідчий суддя помилково наклав арешт на всю земельну ділянку з кадастровим номером :01:017:0215, загальною площею 0,0211 га, оскільки співвласником цієї земельної ділянки є також ОСОБА_6 .

Як вбачається з договорів купівлі-продажу від 20.04.2019 житлового будинку та земельної ділянки, ОСОБА_6 є добросовісним набувачем 1/10 земельної ділянки, на яку накладено арешт, та житлового будинку, який розташований на арештованій земельній ділянці. ОСОБА_6 придбала нерухоме майно за ринковою вартістю і не могла знати, що таке майно придбане попередніми власниками в порушення вимог законів України або продане їй з ухиленням сплати податкових зобов`язань.

Крім того, у клопотанні прокурора не наведено належного обґрунтування обставин, які підтверджують, що незастосування обмеження у праві розпорядження цим майном призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У кримінальному провадженні, у межах якого накладено арешт на дану земельну ділянку, ОСОБА_6 не є підозрюваною, обвинуваченою, засудженою, що є невиправданим втручанням у її право власності на нерухоме майно та позбавлення її можливості належно вільно ним розпоряджатися.

На думку апелянта, прокурор не довів, що арештоване майно у вигляді всієї земельної ділянки відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, і є безпосередньо знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що розслідується, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального закону.

Прокурор у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомив та клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку представника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 , яка не заперечувала проти здійснення судового розгляду без участі прокурора, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 , яка в режимі відеоконференцзв`язку підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності власника майна.

Дані про направлення учасникам судового провадження копії оскаржуваної ухвали, у справі відсутні.

Як зазначила представник в апеляційній скарзі, про існування оскаржуваної ухвали про арешт належного ОСОБА_6 майна їй стало відомо 10.07.2025.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять жодних відомостей про обізнаність представника власника майна про існування оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана 14.07.2025 в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, детективами Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 720 240 015 200 000 22 від 19.09.2024 за ч. 3 ст. 212 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що з 2013 року за ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та іншими особами зареєстровано на праві приватної власності низка земельних ділянок на території Київської області.

Вказані особи, на порушення п.п. 177.1, 177.2, 177.3 ст. 177, п. 167.1, ст. 167, п. 180.1 ст. 180, п. 181.1 ст. 181, пп. а) п. 193.1 ст. 193, пп. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, не будучи зареєстрованими як платники податків, проводили господарську діяльність, а саме операції щодо реалізації об`єктів нерухомості, на користь третіх осіб, за результатами здійснення яких не нараховано та не сплачено податки на доходи фізичних осіб, податки на додану вартість та військового збору в особливо великих розмірах.

Встановлено, що ОСОБА_8 протягом 2018-2024 років здійснено продаж земельних ділянок з наступними цінами на нерухоме майно, встановленими у договорі, зокрема, відчужені:

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215 за адресою: АДРЕСА_5 за 133200 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215 за адресою: АДРЕСА_6 за 143 800 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215 за адресою: АДРЕСА_7 за 60 600 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215 за адресою: АДРЕСА_8 за 46 582 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215 за адресою: АДРЕСА_9 за 37 400 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215 за адресою: АДРЕСА_10 за 53 754 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215 за адресою: АДРЕСА_11 за 60 600 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215 за адресою: АДРЕСА_12 за 53 754 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215 за адресою: АДРЕСА_13 за 17100 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5725 за адресою: АДРЕСА_14 за 101400 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5728 за адресою: АДРЕСА_15 за 994 463,52 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5732 за адресою: АДРЕСА_16 за 805 617 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5737 за адресою: АДРЕСА_17 за 93 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5727 за адресою: АДРЕСА_18 за 187 333 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5731 за адресою: АДРЕСА_19 за 188 637 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5738 за адресою: АДРЕСА_20 за 102 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5735 за адресою: АДРЕСА_21 за 175 500 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5729 за адресою: АДРЕСА_22 за 100 500 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5740 за адресою: АДРЕСА_22 за 97 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5742 за адресою: АДРЕСА_23 за 348 877 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5739 за адресою: АДРЕСА_24 за 102 600 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5736 за адресою: АДРЕСА_25 за 236 400 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5730 за адресою: АДРЕСА_26 за 101 875 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5741 за адресою: АДРЕСА_27 за 100 832 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5734 за адресою: АДРЕСА_28 за 184 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5806 за адресою: АДРЕСА_29 за 177 575 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5809 за адресою: АДРЕСА_30 за 313 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5810 за адресою: АДРЕСА_31 за 618 880 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5811 за адресою: АДРЕСА_32 за 110 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5805 за адресою: АДРЕСА_33 за 520 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5804 за адресою: АДРЕСА_34 за 139 056 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5803 за адресою: АДРЕСА_35 за 1 048 800 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5802 за адресою: АДРЕСА_36 за 155 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5801 за адресою: АДРЕСА_37 за 182 423 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5807 за адресою: АДРЕСА_38 за 618 880 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5808 за адресою: АДРЕСА_39 за 164 038 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5800 за адресою: АДРЕСА_40 за 181 456 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:042:5102 за адресою: АДРЕСА_41 за 238 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:042:5103 за адресою: АДРЕСА_42 за 111 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:042:5104 за адресою: АДРЕСА_43 за 127 285 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:039:5115 за адресою: АДРЕСА_44 за 113 00 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:039:5107 за адресою: АДРЕСА_50/11 за 160 660 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:039:5106 за адресою: АДРЕСА_50/12 за 110 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:039:5114 за адресою: АДРЕСА_50/2 за 106 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:039:5113 за адресою: АДРЕСА_50/3 за 87 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:039:5112 за адресою: АДРЕСА_45 за 87 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:039:5111 за адресою: АДРЕСА_46 за 106 000 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:039:5110 за адресою: АДРЕСА_47 за 1 149 200 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:039:5104 за адресою: АДРЕСА_48 за 86 000,00 гривень;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:039:5109 за адресою: АДРЕСА_49 за 113 000 гривень.

За результатами проведення аналітичного дослідження від 22.05.2025 № 9.3/3.3.3/3612-25 з 01.01.2018 по 15.05.2025 щодо оцінювання ризиків та/або правопорушень у фінансово-господарській діяльності ОСОБА_8 , вбачається ризик заниження податків та зборів на 21 590 761 гривень, в тому числі: ПДФО - 9 975 919 гривень, ПДВ - 10 783 515 гривень, військовий збір - 831 327 гривень.

Як зазначено в клопотанні, під час досудового розслідування встановлено, що за ОСОБА_8 на праві власності зареєстровано низку об`єктів нерухомого майна - земельних ділянок та житлових об`єктів, а саме:

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:002:5540, загальною площею 1,3116 га;

-земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:6818, загальною площею 0,0572 га;

-земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:6817, загальною площею 0,1074 га;

-земельна ділянка за кадастровим номером :02:002:6900, загальною площею 0,32 га;

-житловий будинок, загальною площею, загальною площею 107 кв.м., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :01:006:5017 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:5290, загальною площею 0,0044 га;

-житловий будинок, загальною площею 128,5 кв.м., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :01:042:5108 за адресою: АДРЕСА_2 ;

-житловий будинок, загальною площею 54,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5733, загальною площею 0,0097 га;

-земельна ділянка за кадастровим номером :03:007:5726, загальною площею 0,0097 га;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:042:5108, загальною площею 0,0246 га;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215, загальною площею 0,0211 га;

-земельна ділянка за кадастровим номером :06:014:0075, загальною площею 0,1 га;

-земельна ділянка за кадастровим номером :06:014:0074, загальною площею 0,89 га;

-земельна ділянка за кадастровим номером :01:006:5017, загальною площею 0,0905 га.

Постановою старшого детектива Головного підрозділу детективів (на правах Департаменту) Бюро економічної безпеки ОСОБА_13 від 27.05.2025 вищевказане нерухоме майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

28.05.2025 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_8 , а саме:

- земельну ділянку за кадастровим номером :03:002:5540, загальною площею 1,3116 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:6818, загальною площею 0,0572 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:6817, загальною площею 0,1074 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :02:002:6900, загальною площею 0,32 га;

- житловий будинок, загальною площею 107 кв.м., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :01:006:5017 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:017:5290, загальною площею 0,0044 га;

- житловий будинок, загальною площею 128,5 кв.м., розташований на земельній ділянці за кадастровим номером :01:042:5108 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, загальною площею 54,3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- земельну ділянку за кадастровим номером :03:007:5733, загальною площею 0,0097 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :03:007:5726, загальною площею 0,0097 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:042:5108, загальною площею 0,0246 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:017:0215, загальною площею 0,0211 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :06:014:0075, загальною площею 0,1 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :06:014:0074, загальною площею 0,89 га;

- земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:5017, загальною площею 0,0905 га, із забороною відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.06.2025 задоволено клопотання прокурора у повному обсязі та накладено арешт на вищевказане майно, із забороною відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, проводити щодо нього будь-які реєстраційні дії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді фактично оскаржена апелянтом лише в частині накладення арешту на 1/10 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0215, загальною площею 0,0211 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, із накладними заборонами, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги, та лише щодо арешту вказаної частини майна - 1/10 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0215.

Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на інше нерухоме майно колегією суддів не перевіряється.

Із висновками слідчого судді суду першої інстанції в частині накладення арешту на 1/10 частки земельної ділянки з кадастровим номером :01:017:0215 із накладеними заборонами, з метою збереження як речових доказів, колегія суддів не погоджується, ураховуючи наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором під час звернення із вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод, та у порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчим суддею належним чином не перевірено відомостей щодо права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:017:0215, площею 0,0211 га за адресою: Київська обл., Бородянський р., смт. Бородянка, вулиця Велика 5-а, а відтак і наявність правової підстави для її арешту, з метою збереження як речового доказу.

Так, як убачається із долученої до клопотання прокурора інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 27.05.2025, земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215, площею 0,0211 га за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрована за ОСОБА_8 лише в частці 1/10 (а.с. 115).

Не зважаючи на вказану обставину, прокурор у поданому клопотанні просив накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :01:017:0215, площею 0,0211 у повному обсязі, помилково зазначивши про належність усієї земельної ділянки ОСОБА_8 .

З наведеного убачається, що звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт вищевказаного майна, прокурор не встановив усіх обставин щодо власників вищевказаної земельної ділянки, а слідчий суддя, наклавши арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :01:017:0215 у повному обсязі, залишив поза увагою вказані обставини та не перевірив фактичних власників вказаного майна і їх відношення до обставин кримінального провадження.

Разом з тим, як убачається із долучених стороною захисту відомостей, зокрема інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 11.07.2025, копії договору купівлі-продажу 1/10 частки земельної ділянки від 20.04.2019, земельна ділянка за кадастровим номером :01:017:0215, площею 0,0211 за адресою: АДРЕСА_4 , в частці 1/10 зареєстрована 20.04.2019 на праві власності за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 20.04.2019, укладеного ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_14 , зареєстрованого у реєстрі за № 563.

Як встановлено колегією суддів, матеріали клопотання не містять та стороною обвинувачення суду апеляційної інстанції не надано відомостей про те, що документи, на підставі яких ОСОБА_6 набула у власність 20.04.2019 частку (1/10) земельної ділянкиза кадастровим номером :01:017:0215, визнані у встановленому законом порядку недійсними.

Даних про причетність власника майна ОСОБА_6 до обставин злочину за ч. 3 ст. 212 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, матеріали справи також не містять.

Відтак, надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 212 КК України, не містять відомостей та даних, які б давали розумні підстави вважати, що 1/10 земельної ділянки за кадастровим номером :01:017:0215, яка на праві власності належить добросовісному набувачу ОСОБА_6 , може бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегти на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, набута кримінально протиправним шляхом або отримана внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, у клопотанні не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання земельної ділянки, яка належить на праві власності третій особі та не має відношення до обставин кримінального провадження.

Вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді, який, наклавши арешт на майно, не встановив дійсних обставин щодо власників такого майна, не обгрунтував його відношення до обставин кримінальних правопорушень, та не перевірив, чи відповідає таке майно ознакам речових доказів у кримінальному провадженні.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 07.06.2007 по справі "Смирнов проти Росії "було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість використанні державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на вказане у клопотанні нерухоме майно ОСОБА_6 , не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника такого майна потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді обмеження права власності ОСОБА_6 здійснено в порушення вимог закону, а отже втручання в право на мирне володіння майном зазначеної особи здійснено без законних на те підстав, про що обгрунтовано зазначив апелянт в апеляційній скарзі.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності, на думку колегії суддів, орган досудового розслідування в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню у частині накладення арешту на 1/10 земельної ділянки за кадастровим номером :01:017:0215, яка належить ОСОБА_6 , із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора в цій частині.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2025 року, -скасувати в частині накладення арешту на 1/10 частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:017:0215, загальною площею 0,0211 га, що належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 20 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_14 , зареєстрованого у реєстрі за № 563,із забороною відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, проводити щодо нього будь-які реєстраційні дії.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в частині накладення арешту на 1/10 частину земельної ділянки за кадастровим номером :01:017:0215, загальною площею 0,0211 га, що належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 20 квітня 2019 року, укладеного між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_14 , зареєстрованого у реєстрі за № 563, із забороною відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином вказаним майном.

У решті ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02 червня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3