Справа № 464/5074/25
пр.№ 1-кс/464/971/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2025 року слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся з заявою про скасування заборони на відчуження будинку АДРЕСА_1 , накладеної постановою старшого слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 19 травня 2014 року, з покликанням на закриття кримінального провадження. В обґрунтування заяви зазначає, що в межах кримінального провадження №001092 від 17 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України старшим слідчим СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 19 травня 2014 року винисено постанову про заборону відчуження майна, накладено заборону на відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_6 , а саме будинку АДРЕСА_1 . В подальшому, матеріали досудового розслідування було передано до слідчого відділу Личаківського ВП ГУНП у Львівській області. 28 травня 2016 року старшим слідчим СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 кримінальне провадження №001092 від 17 травня 2014 року, закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу крмінального правопорушення. Зазначає, що заявниця є донькою ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері, заявниця, уклавши договір з братом ОСОБА_8 про поділ спадщини від 03 березня 2021 року успадкувала, серед іншого, будинок АДРЕСА_1 . Проте, із забороною на відчуження вказаного будинку немає можливості розпоряджатися своєю власністю. Враховуючи зазначене, просить заяву задоволити.

Дослідивши матеріали заяви та доданих до неї документів, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю чи частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Необхідно звернути увагу на те, що згідно положень ч.1 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч.7 ст.100, ч.1 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244), то, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, вірним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Аналогічна правова позиція викладена у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-538/0/4-13 від 5 квітня 2013 року «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», згідно якого судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Отже, правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду інших клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом, у тому числі й скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Як вбачається із копії постанови про заборону відчуження майна від 19 травня 2014 року, старшим слідчим СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 в межах кримінального провадження №001092 від 17 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України накладено заборону на відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_6 , а саме будинку АДРЕСА_1 .

До суду подано заяву про скасування арешту із зазначеного будинку.

Водночас, як вбачається із копії постанови про закриття кримінального провадження від 28 травня 2016 року, кримінальне провадження №001092 від 17 травня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, старшим слідчим СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 .

При цьому, Личаківський ВП ГУНП у Львівській області, з 26 січня 2021 року разом з Галицьким відділом поліції об`єднані у Львівське районне управління поліції, що розташовано за адресою: м.Львів, вул.Романчука, 18, що територіально відносить до Личаківського районного суду м.Львова.

Враховуючи наведене, заява адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування заборони на відчуження будинку АДРЕСА_1 , накладеної постановою старшого слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 19 травня 2014 року, підлягає розгляду слідчим суддею Личаківського районного суду м.Львова.

Одночасно слідчим суддею враховується, що матеріали заяви не містять відомостей про звернення заявника із клопотанням про скасування арешту до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова та відмови у прийнятті такого клопотання до розгляду у вказаному суді, що давало б підстави для висновку про обмеження доступу до правосуддя.

Разом з тим, відповідно до п.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Як зазначено у п.1 ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права.

Оскільки питання щодо можливості повернення клопотання про скасування арешту майна, яке не підлягає розгляду в цьому суді, не врегульовано положеннями КПК України, слідчий суддя вважає можливим застосувати схожі за своєю суттю положення ч.2 ст.304 КПК України.

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

З огляду на наведене, заяву необхідно повернути особі, що її подала, для звернення до належного суду.

Керуючись ст. ст.7, 9, 174, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_2 про скасування арешту майна - повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9