УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2025 Справа №607/15844/25 Провадження №1-кс/607/4372/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000470 від 24.04.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ, Рівненської області, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, та у разі задоволення клопотання, визначити заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також існують ризики, зазначені у п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Наявність декількох ризиків у сукупності, які об`єктивно існують, унеможливлюють застосування менш суворих запобіжних заходів, тому жоден з таких не буде достатнім для запобігання їм та забезпечення належної поведінки підозрюваного і виконання ним своїх обов`язків, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання, з наведених у ньому мотивів.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що копія клопотання йому вручена, суть підозри йому зрозуміла, свою вину у вчиненні злочину визнає, щодо задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що він не працює, проживає з матір`ю та немає змоги внести заставу, якщо вона буде визначена, у нього незадовільний стан здоров`я, потребує що денного вживання ліків, тому просить застосувати до ного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, вказавши на недоведеність ризиків, викладених у клопотанні. Вказав, що підозрюваний не має наміру ухилятись, у нього виявлена соціально небезпечна хвороба ВІЛ, натомість просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчий суддя на підставі витягу з ЄРДР установив, що слідчим СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000470 від 24.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.307 КК України.

Правоохоронними органами ставиться у провину підозрюваному ОСОБА_4 те, що в грудні 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 будучи без постійного джерела доходів, прийняв рішення про особисте збагачення, шляхом незаконного придбання, перевезення та зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичного засобу бупренорфіну, який міститься у медичних препаратах іноземного виробництва «SUBUTEX», що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Крім того, ОСОБА_4 в грудні 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, усвідомлюючи, що без налагодження каналу надходження наркотичних засобів реалізувати свій злочинний умисел неможливо, вирішив гуртом купувати наркотичний засіб бупренорфін, який міститься у медичних препаратах іноземного виробництва «SUBUTEX» у осіб, які обізнані з діяльністю у сфері незаконного обігу наркотичних засобів з міста Тернопіль.

З цією метою в грудні 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у своїх знайомих ОСОБА_8 його брата ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , почав оптом купувати наркотичний засіб бупренорфін, який міститься у медичних препаратах іноземного виробництва «SUBUTEX» для його перепродажу.

Зокрема, 18.12.2024 близько 16:26 год. ОСОБА_4 маючи попередньо придбаний наркотичний засіб бупренорфін, який міститься у медичних препаратах іноземного виробництва «SUBUTEX» використовуючи данні ОСОБА_11 , телефон НОМЕР_1 та послуги поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» переслав наркотичний засіб бупренорфін, який міститься у медичних препаратах іноземного виробництва «SUBUTEX» з відділення № 25 ТОВ «Нова Пошта», який знаходиться у місті Тернопіль, проспект Степана Бандери, 90, особі яка використовувала данні отримувача ОСОБА_12 , телефон НОМЕР_2 на відділення ТОВ «Нова Пошта» № 2, що знаходиться в мікрорайон Ювілейний №1, ринок Північний, кіоск № 102, міста Вараш, Рівненська область.

Окрім цього, 23.12.2024 близько 15:01 год. ОСОБА_4 діючи повторно, маючи попередньо придбаний наркотичний засіб бупренорфін, який міститься у медичних препаратах іноземного виробництва «SUBUTEX» використовуючи данні ОСОБА_11 , телефон НОМЕР_1 та послуги поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» переслав наркотичний засіб бупренорфін, який міститься у медичних препаратах іноземного виробництва «SUBUTEX» з відділення № 28 ТОВ «Нова Пошта», який знаходиться у місті Тернопіль, вулиця 15-го Квітня, 8 особі яка використовувала данні отримувача ОСОБА_13 , телефон НОМЕР_3 на відділення ТОВ «Нова Пошта» № 2, що знаходиться в мікрорайон Ювілейний №1, ринок Північний, кіоск №102, міста Вараш, Рівненська область.

Після цього, 22.01.2025 близько 09:45 год. ОСОБА_4 діючи повторно, маючи попередньо придбаний наркотичний засіб бупренорфін, який міститься у медичних препаратах іноземного виробництва «SUBUTEX» використовуючи данні ОСОБА_11 , телефон НОМЕР_1 та послуги поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» переслав наркотичний засіб бупренорфін, який міститься у медичних препаратах іноземного виробництва «SUBUTEX» з відділення № 1 ТОВ «Нова Пошта», який знаходиться у місті Тернопіль, вулиця Микулинецька, 46, приміщення 1особі, яка використовувала данні отримувача ОСОБА_13 , телефон НОМЕР_4 на відділення ТОВ «Нова Пошта» № 2, що знаходиться в мікрорайон Ювілейний №1, ринок Північний, кіоск №102, міста Вараш, Рівненська область.

30.06.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному пересиланні наркотичних засобів, вчиненому повторно.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) накладення арешту на кореспонденцію від 24.12.2024, 23.01.2025; висновками експертів від 14.01.2025, 28.01.2025, згідно яких вилучені в ході відібрання взірців речовини посилки є наркотичними засобами ;

- протоколами проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з електронних телекомунікаційних мереж від 17.02.2025, 06.03.2025згідно яких учасники злочинної групи спілкуються між собою про злочинну діяльність, яка пов`язана із незаконним отриманням доходів, шляхом придбання, пересилання, зберігання з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів;

- даними відеозаписів із відділень ТОВ «Нова Пошта» від 18.12.2024,23.12.2024, 22.01.2025, згідно яких ОСОБА_4 , здійснює відправлення наркотичних засобів;

- оглядом мобільного телефону ОСОБА_4 від 04.03.2025, в якому наявна переписка із споживачами про збут їм нароктичного засобу та іншими матеріалами досудового розслідування відкриття яких, на даній стадії зашкодить досудовому розслідуванню.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Санкцією ч.2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , який, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності як на території України так і поза її межами з метою уникнення від відповідальності, оскільки має у наявності паспорт для виїзду за кордон. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У ОСОБА_4 на утриманні особи не перебувають, що також свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_4 не працює, немає постійного законного заробітку.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав та доцільність застосування щодо ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги наступне.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

У поданому клопотанні сторона обвинувачення просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначивши що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Зважаючи на наведене вище, та за наслідками встановлених обставин при розгляді клопотання, враховує особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, хворіє на соціально небезпечне захворювання ВІЛ, однак, офіційно не працевлаштований, не утриманні неповнолітніх дітей не має, беручи до уваги недоведення прокурором необхідності застосування в даному конкретному випадку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України щодо підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя бере до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, хворіє на соціально небезпечне захворювання ВІЛ, однак, офіційно не працевлаштований, не утриманні неповнолітніх дітей не має та вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме вимогам КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 183, 193, 194 - 196, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони обвинувачення задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК Українизапобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 на строк до 23 год. 59 хв. 27 вересня 2025 року.

На цей же строк покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до УДМСУ в Тернопільській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Копію ухвали для організації виконання надіслати до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1