Номер справи 171/2405/25
Номер провадження 1-кс/171/384/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.25 року м. Апостолове

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання за матеріалами досудового розслідування, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 19.06.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійну (професійно-технічну) освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.06.2025 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень.

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що 18.06.2025, близько 13 годині 58 хвилин, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 перебував на вулиці поблизу магазину «Смачно», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове, вул. Дмитра Яворницького, 2а, разом з ОСОБА_9 , де у нього виник спільний з останнім умисел на відкрите викрадення чужого майна, яке належать ОСОБА_10 .

Реалізуючи вказаний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, діючи спільно і узгоджено з ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану, перебуваючи у вищевказаному місці, 18.06.2025, приблизно о 14 годині 14 хвилин, ОСОБА_4 застосував до ОСОБА_10 фізичне насильство, яке не є небезпечним для його життя і здоров`я, а саме наніс йому удари руками по голові та тулубу і наступив своєю ногою на стопу лівої ноги останнього, заподіявши тілесні ушкодження: садно у лобній області ліворуч; синець на передній поверхні грудної клітки праворуч, у середній третині; синець на тильній поверхні лівої стопи розповсюдженням на 3,4-ий пальці, за своїм характером як у сукупності так і кожне окремо, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більше шести днів і тим самим позбавивши його можливості чинити супротив діям ОСОБА_9 , який у цей час, реалізуючи вказаний спільний умисел, діючи спільно і узгоджено з ОСОБА_4 , відкрито, з сумки, яка знаходилась при потерпілому, викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А14 5G», IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 3836 гривень 33 копійки, з шиї потерпілого ривком своєї роки зірвав і золотий ланцюжок, який має плетіння «Кардинал», вагою 4 гр, довжиною 50 см, червоне золото 585 проби, а коли ОСОБА_10 намагався залишити місце події, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію вказаного спільного умислу, діючи спільно і узгоджено з ОСОБА_9 , в умовах воєнного стану, наздогнав потерпілого 18.06.2025 приблизно о 14 годині 20 хвилин на вулиці поблизу будинку розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, м. Апостолове, вул. Криворізька, буд. 17, де відкрито вирвав у нього з рук синю сумку з тканини, а ОСОБА_9 у цей час, реалізуючи вказаний спільний умисел, діючи спільно і узгоджено з ОСОБА_4 , відкрито, викрав у потерпілого чорну поясну сумку, у якій знаходилися готівкові грошові кошти у сумі 4500 гривень.

Доводячи до кінця реалізацію вказаного спільного умислу, зазначене майно, загальною вартістю 8336 гривень. 33 копійки ОСОБА_4 , діючи узгоджено з ОСОБА_9 , обернули на свою користь і розпорядились ним на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Вищеописані дії ОСОБА_4 учинив в умовах воєнного стану, який продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.04.2025 № 235/2025 на строк до 07.08.2025.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

24.07.2025 слідчим за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яка повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 , який повідомив що мало знайомий йому ОСОБА_11 викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А14 5G», а також відкрито, з шиї потерпілого ОСОБА_10 , шляхом різкого руху у вигляді ривка викрав золотий ланцюжок, який має плетіння «Кардинал» довжиною 50 см, червоне золото 585 проби від 19.06.2025, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками в ході якого потерпілий ОСОБА_10 , впізнав ОСОБА_4 , який вчинив відкрите викрадення майна поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, належно останньому від 20.06.2025, відеозаписом з камер зовнішнього відео спостереження прилеглої території ФОП « ОСОБА_12 » за 18.06.2025, висновок судово-товарознавчої експертизи № 1547 від 24.06.2025, висновком експерта № 61/76-додатковий від 19.07.2025 щодо судово-медичної експертизи по факту спричинення тілесних ушкоджень.

На думку сторони обвинувачення, на теперішній час наявні ризики, передбачені п. 1, 5, ч. 1 ст.177 КПК України, які є підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку із чим слідчий просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказавши, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення є необґрунтованими та жодними доказами не підтверджені, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Просили врахувати, медичні документи, а також характеризуючи матеріали, які долучили під час судового засідання.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши думки учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, згідно з ч.4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора у клопотанні про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, одночасно поклавши на підозрюваного обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000154 від 19.06.2025, а саме до 26.08.2025.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні слідчого СВ ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійну (професійно-технічну) освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.06.2025 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, а саме до 26.08.2025 року.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем реєстрації підозрюваного, тобто за місцем його перебування під домашнім арештом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1