Справа № 404/4454/25
Номер провадження 1-кс/404/1399/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Фортечного районного суду міста Кропивницького скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання в рамках кримінального провадження №0000045 від 07.04.2025,-

ВСТАНОВИВ:

І. Суть скарги:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вище вказаною скаргою, відповідно до якої просив:

- скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 від 17.04.2025, прийняту в рамках кримінального провадження №0000045 від 07.04.2025;

- зобов`язати старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000045 від 07.04.2025, виконати вимоги ч.2 ст.55 КПК України щодо вирішення питання про залучення в якості потерпілого ОСОБА_3 .

На обґрунтування скарги зазначено, що 07 квітня 2025 року третім слідчим відділом (з дислокацією в м. Кропивницький) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда у справі №405/1858/25, розпочато досудове розслідування в межах кримінального провадження № 000045 за заявою ОСОБА_3 від 28.03.2025. У заяві йдеться про можливе вчинення кримінального правопорушення старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , яке полягає в незаконному порушенні таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, що передаються засобами зв`язку або через комп`ютерні мережі. Дії вказаної особи містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 КК України.

14 квітня 2025 року, у межах зазначеного кримінального провадження, ОСОБА_3 подано заяву про визнання його потерпілим. Проте 17 квітня 2025 року старший слідчий у справах особливої важливості Третього слідчого відділу ОСОБА_8 виніс постанову про відмову у задоволенні заяви про визнання потерпілим. Мотивом відмови було те, що нібито заявником не надано доказів про заподіяння майнової або моральної шкоди.

Вважає зазначену постанову необґрунтованою, такою, що суперечить положенням Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, а також практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, слідчий був зобов`язаний визнати його потерпілим, оскільки вже наявний сам факт порушення його конституційного права на таємницю комунікацій.

ІІ.Позиції сторін.

ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, посилаючись на її обґрунтування, про що надав відповідну заяву, справу просив розглянути без його участі

Слідчий про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився.

ІІІ.Кримінально-процесуальне законодавство

Згідно п.п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у рішенні прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За змістом ст.ст.55, 56, 57 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні є у т.ч. фізична особа, яка звернулася із заявою про залучення її до провадження як потерпілого, яка підлягає обов`язковому прийняттю і реєстрації. Така заява має містити дані про потерпілого (фізичну чи юридичну особу), кримінальне провадження, до якого вона має бути залучена, зазначення і обґрунтування підстав для набуття статусу потерпілого, чітко висловлене клопотання про залучення її до кримінального провадження як потерпілого. Заява подається до органу чи посадової особи, яка в даний момент здійснює кримінальне провадження: під час досудового розслідування до слідчого чи прокурора.

В порядку ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У відповідності до ст. 110 КПК України, процесуальні рішення слідчого приймаються у формі постанови, яка серед іншого, складається з мотивувальної частини і повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

IV Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві перебуває кримінальне провадження №0000045 від 07.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163 КК України.

14.04.2025 ОСОБА_3 звернувся до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві з заявою про визнання його потерпілим, у кримінальному провадженні №0000045.

Постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 17.04.2025 в задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовлено.

На обґрунтування постанови слідчий зазначив, що на даному етапі досудового розслідування будь-яких достатніх об?єктивних даних, які можуть свідчити про завдання будь-якої моральної або майнової шкоди ОСОБА_3 не здобуто. У той же час ОСОБА_3 до органу досудового розслідування не надано будь-яких документів чи інших доказів на підтвердження завдання йому моральної або майнової шкоди, а сам факт посилання в заяві про можливе вчинення кримінального правопорушення та реєстрацію кримінального провадження не може вважатись безумовною підставою для визнання його потерпілим у провадженні. До того ж, в своїй заяві від 14.04.2025 ОСОБА_3 не наводить жодних мотивів для її задоволення.

Дослідивши вказану постанову, слідчим суддею встановлено, що викладені слідчим у постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що наразі відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 внаслідок розслідуваного кримінального правопорушення завдано шкоди.

Так, відповідно до ст. 31 Конституції України і ч. 2 ст. 14 КПК втручання у таємницю спілкування можливе лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених КПК, з метою виявлення чи запобігання тяжкому чи особливо тяжкому злочину, встановлення його обставин, особи, яка вчинила злочин, якщо в інший спосіб неможливо досягти цієї мети.

Частина 1 статті 163 КК України передбачає відповідальність за порушення таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, що передаються засобами зв`язку або через комп`ютер.

Об`єктом злочину є конституційне право громадян на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції.

Під час розгляду скарги встановлено, що підставою внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення ОСОБА_3 про можливе вчинення кримінального правопорушення старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , що полягало у порушенні таємниці листування, телефонних розмов, телеграфної чи іншої кореспонденції, які передаються засобами зв`язку або через комп`ютер.

Згідно з положеннями статті 55 КПК України, особа набуває процесуального статусу потерпілого з моменту подання заяви або повідомлення про кримінальне правопорушення, якщо з її змісту випливає, що їй заподіяно шкоду. У даному випадку ОСОБА_3 заявив про порушення конституційного права на приватне життя, що саме по собі є фактом заподіяння немайнової (моральної) шкоди. Відтак, відмова у визнанні його потерпілим є неправомірною та необґрунтованою, а позбавлення цього статусу обмеженням уже наданих йому процесуальних прав.

Викладені слідчим у постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим обмежуються лише констатацією того, що наразі відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 внаслідок розслідуваного кримінального правопорушення завдано шкоди.

Слідчий, приймаючи постанову про відмову у визнанні потерпілим, був зобов`язаний оцінити наявні матеріали кримінального провадження, надати правову оцінку викладеним у заяві фактам, вказати, на підставі яких саме доказів встановлено, що шкоди заявникові не заподіяно. Втім, така оцінка у постанові відсутня. Слідчий обмежився лише загальними формулюваннями, не навівши жодних обставин, встановлених у ході досудового розслідування, які б свідчили про відсутність шкоди заявникові.

Посилання виключно на норми кримінального процесуального закону без вказівки на конкретні фактичні дані, здобуті в ході розслідування, не може вважатися належним обґрунтуванням. Крім того, слідчим було порушено принцип об`єктивності, повноти й неупередженості дослідження обставин провадження, передбачений ч. 2 ст. 9 КПК України. Він не здійснив повного аналізу доводів, викладених у заяві ОСОБА_3 , не обґрунтував причин їхнього відхилення, а також не вжив слідчих (розшукових) дій, які могли б спростувати наявність очевидних та достатніх підставах вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, або підтвердити наявність шкоди.

Слід також зауважити, що згідно зі статтею 31 Конституції України та статтею 8 Європейської конвенції з прав людини, кожному гарантується право на повагу до приватного і сімейного життя, зокрема - на таємницю листування, телефонних розмов та іншої кореспонденції. Саме порушення цього права вже є підставою для визнання особи потерпілим, що підтверджується численною практикою ЄСПЛ (зокрема, рішення у справах Petruhhin v. Estonia, Kruslin v. France, Halford v. the United Kingdom).

У зв`язку з цим постанова старшого слідчого Третього слідчого відділу з дислокацією в м. Кропивницькому Територіального управління ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_6 від 17.04.2025 року у кримінальному провадженні № 0000045 підлягає скасуванню.

Водночас, вимога ОСОБА_3 про зобов`язання слідчого вчинити конкретні процесуальні дії не підлягає задоволенню, оскільки згідно зі ст. 40 КПК України слідчий є самостійним у здійсненні процесуальних повноважень, а слідчий суддя не має права втручатися у досудове розслідування, яке є дискрецією органу досудового розслідування.

Разом із цим, з метою забезпечення прав та інтересів заявника, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати старшого слідчого або іншого слідчого у межах слідчої групи повторно, з урахуванням наведених у цій ухвалі обставин, розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим.

Під час повторного розгляду слід врахувати всі наведені ОСОБА_3 доводи, а також обов`язок дотримання принципу повного та неупередженого з`ясування обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.55, 110, 303-307,309, 369-376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 від 17 квітня 2025 року, прийняту в рамках кримінального провадження №№0000045 про відмову у визнанні потерпілим - скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією в у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_6 , або іншого слідчого, який входить до складу слідчої групи у кримінальному провадженні №0000045, повторно, з урахуванням викладених в мотивувальній частині цієї ухвали обставин, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 17.04.2025 про залучення його в якості потерпілого.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1