Провадження №: 1-кп/752/1896/25
У Х В А Л А

20.05.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду підготовче судове засідання кримінального провадження №0000980 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258; ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

встановила:

вказаний обвинувальний акт надійшов до Голосіївського районного суду м. Києва 25.04.2025 року із Офісу Генерального прокурора.

Головуюча суддя поставила на обговорення питання щодо направлення подання до Київського апеляційного суду про вирішення питання про визначення підсудності даного кримінального провадження за Солом`янським районним судом м. Києва.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо направлення подання для визначення підсудності, оскільки вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва. Також вказав, що ухвалою Київського апеляційного суду від 07.05.2025 року захиснику ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні клопотання про направлення даного кримінального провадження до Києво-Святошинського районного суду Київської області. На підтвердження своєї позиції надав колегії суддів копію вищевказаної ухвали.

В підготовчому судовому засіданні захисники та обвинувачені підтримали колегію суддів щодо не підсудності даного провадження Голосіївському районному суду м. Києва та необхідності направлення провадження для визначення підсудності.

Заслухавши сторін та дані обвинувального акту, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

На день розгляду справи, 20.05.2025 року, положення ч. 9 ст. 615 КПК України діють в редакції Закону України № 2462-IX від 27.07.2022 року, відповідно до якої під час дії воєнного стану обвинувальні акти скеровуються та розглядаються судами, зокрема, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення. Отже, і за загальним правилом, і за спеціальним обвинувальні акти розглядаються за місцем вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 32 КПК України, у разі вчинення кількох кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 263 КК України, а ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 111 КК України.

Згідно положень статті 12 КК України серед злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , більш тяжкими є злочини, передбачені ч. 2 ст. 111 КК України.

Колегія суддів звертає увагу, на те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України, є злочином з формальним складом, а тому вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із зазначених в диспозиції ч. 2 ст. 111 КК України дій, незалежно від того чи була заподіяна шкода державній безпеці України. Із врахування вказаного дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були кваліфіковані за даною статтею як закінчені злочини. Разом з тим, інкриміновані обвинуваченим злочини дійсно є триваючими, при яких особа вчиняє один раз певну дію і впродовж тривалого часу перебуває безперервно в злочинному стані. Для цього виду злочинів характерним є неспівпадіння моменту закінчення складу злочину і моменту фактичного завершення протиправних дій. У поняття «час вчинення триваючого злочину» має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого злочину. Завершення триваючого злочину - це день його припинення за волею або всупереч волі винного, в тому числі викриття особи у вчиненні злочину.

Згідно обвинувально акту, орган досудового розслідування при викладі фактичних обставин справи зазначив місця вчинення дій, кваліфікованих за ч. 2 ст. 111 КК України, обвинуваченими в різних місцях як м. Києва, так і Київської області, при цьому останні дії, вчинені обвинуваченими згідно їх ролі та поставлених їм завдань, які кваліфіковані за ч. 2 ст.111 КК України, а саме ОСОБА_5 4.05.024 року та ОСОБА_6 - 8.04.2024 року, були вчинені і фактично заверешені у невстановленому органом досудового розслідування місці.

Крім того, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були затримані 04.05.2024 року після завершення вчинення ними злочинних дій, згідно відведених їм ролей, спрямованих на досягнення спільного злочинного умислу. При цьому слід вказати, що ні в обвинувальному акті, ні в реєстрі матеріалів досудового розслідування органом досудового розслідування не вказано місце такого затримання обох обвинувачених.

Із врахуванням викладеного колегія суддів переконана, що із обвинувального акту не можливо встановити місце вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 інкримінованих їм злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України, враховуючи і те, що у суду відсутні будь-які інші документи на даній стадії, крім того, надання їх суду заборонено вимогами абзацу 2 ч. 4 ст. 291 КПК України. На підставі викладеного, колегія суддів вважає за доцільне керуватись вимогами ч. 1 ст. 32 КПК України, в тій частині, що у разі якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Слід зазначити, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000980 було складено та підписано слідчим у приміщенні Служби безпеки України за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 9, яка територіально розташована у Шевченківському районі м.Києва.

Крім того, вищевказаний обвинувальний акт був затверджений прокурором Офісу Генерального прокурора, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд.2-а, яка територіально розташована у Солом`янському районі м. Києва.

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 32 КПК України, вказане кримінальне провадження не відноситься до територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м.Києва.

Як вказав прокурор в судовому засіданні, надавши колегії суддів копію ухвали, Київський апеляційний суд від 07.05.2025 року відмовив в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження №0000980 до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Разом з цим, із врахуванням викладеного вище, колегія суддів, враховуючи висновок апеляційної інстанції, вважає, що кримінальне провадження № 0000980 підсудне саме Солом`янському районному суду м. Києва, а не Києво-Святошинському районному суду Київської області.

Згідно вимог п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, питання підсудності провадження підлягає першочерговому вирішенню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності, і таке порушення є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

З метою дотримання істотних вимог кримінально-процесуального закону, які безпосередньо вплинуть в подальшому на законність прийнятого судом рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження, яке в умовах воєнного стану в України має важливий характер, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 34, ч. 1 ст. 32, п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, а також те, що в обвинувальному акті та долученому до нього реєстрі відсутні дані про місце затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , беручи до уваги особливості складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та фактичних обставин вчинення інкримінованих обвинуваченим ряду дій, передбачених об"єктивною стороною складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність звернутися в порядку визначеному ч. 2 ст. 34 КПК України до Київського апеляційного суду з поданням про направлення даного кримінального провадження для визначення його підсудності саме за Солом`янським районним судом м. Києва.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 314 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

направити до Київського апеляційного суду подання про вирішення питання про визначення підсудності за Солом`янським районним судом м. Києва кримінального провадження №0000980 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 258; ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст.111 КК України.

Повний текст ухвали буде оголошено 21.05.2025 року об 11 год. 30 хв.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3