Справа № 539/2051/25
Провадження № 1-кс/539/271/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2025 року м. Лубни
В С Т А Н О В И В :
Т.в.о. начальника СВ Лубенського РВПГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з вказаним клопотанням, в якому просить: накласти арешт на автомобіль "ЗАЗ 110206" д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження, автомобіль "ЗАЗ 110206" д.н.з. НОМЕР_1 залишити у користуванні ОСОБА_5 .
Клопотання мотивував тим, що 24.04.2025 приблизно о 13 годині 49 хвилин, велосипедист ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на велосипеді по тротуару просп. Володимирського, у м. Лубни, в напрямку центра міста, біля будинку № 105 допустив зіткнення із автомобілем "ЗАЗ 110206" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на прилеглій території проїзної частини. В результаті пригоди велосипедиста ОСОБА_6 доставлено до КП "Лубенська лікарня інтенсивного лікування" Лубенської міської ради Полтавської області із тілесними ушкодженнями.
Під час огляду місця події вилучено автомобіль "ЗАЗ 110206" д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_5
25.04.2025 автомобіль "ЗАЗ 110206" д.н.з. НОМЕР_1 постановою слідчого визнано речовим доказом.
Вважає, що в даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення злочину та необхідне для призначення подальших судових технічних експертиз.
Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також для збереження речових доказів, для збереження слідової інформації, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, є потреба накладення арешту на вищезазначене майно.
Не застосування арешту на вказане майно може привести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.
На даному етапі досудового розслідування доведено факт того, що накладення арешту на вказане майно є доцільним і необхідним заходом та пропорційним втручанню у права особи, оскільки наявна реальна можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить таких висновків.
Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо. Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 24.04.2025 приблизно о 13 годині 49 хвилин, велосипедист ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись на велосипеді по тротуару просп. Володимирського, у м. Лубни, в напрямку центра міста, біля будинку № 105 допустив зіткнення із автомобілем "ЗАЗ 110206" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Постановою слідчого від 25.04.2025, вилучено автомобіль "ЗАЗ 110206" д.н.з. НОМЕР_1 та визнано речовим доказом.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль «ЗАЗ 110206» д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_5 , що свідчить про те, що вона є володільцем вказаного автомобіля.
В даному випадку є достатні підстави вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Враховуючи, що стороною обвинувачення доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170-175, 309, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на автомобіль "ЗАЗ 110206" д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.
Автомобіль "ЗАЗ 110206" д.н.з. НОМЕР_1 залишити у користуванні ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1