Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1635/25

Номер провадження: 1-кс/511/572/25

22.05.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку статті 206 КПК України, -

Учасники розгляду скарги:

адвокат ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

слідчий ОСОБА_5

прокурор ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вказана скарга, згідно якої адвокат ОСОБА_3 просив негайно доставити до суду ОСОБА_4 та перевірити обставини його затримання, звільнити його з-під варти.

Стислий виклад позиції учасників розгляду скарги.

Адвокат ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили задовольнити. Як адвокат так і підозрюваний зазначили, що останнього фактично затримали уповноважені особи о 14:00 годині 20 травня 2025 року, а в протоколі його затримання вказано час затримання, який не відповідає дійсності.

Слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_8 заперечували проти задоволення скарги.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду скарги.

Пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України визначає, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частина 1 статті 12 КПК України регламентує, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Відповідно до частини 2 та 3 статті 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

У постанові від 27 травня 2019 року по справі №766/22242/17, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила таке:

«.. стаття 206 КПК надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

… положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.».

Разом з цим, під час перевірки тверджень сторони захисту, слідчим суддею встановлено, що підозрюваного ОСОБА_4 було затримано 20 травня 2025 року о 19 годині 56 хвилин у порядку статті 208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання, складеним слідчим відділення № 1 СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 у присутності понятих.

Копію протоколу підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник отримали, жодних зауважень та доповнень протокол не містить.

Відповідно до частини 1 статті 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадка, передбачених пунктами 1-4.

Надалі, о 18 годині 45 хвилин 21 травня 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332 КК України.

Санкція частини 3 статті 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Під час вирішення питання про можливість оскарження ухвали, слідчий суддя враховує позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 27 травня 2019 року (справа № 766/22242/17, провадження №51-7276 кмо 18), де у висновку щодо застосування норми права, вказано наступне: оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку статті 206 КПК України, у переліку, передбаченому статтею 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Аналогічних висновків дійшла колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 11 квітня 2019 року (справа 757/35596/18-к).

Керуючись статтями 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку статті 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1