У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/911/25

Провадження № 1-кс/210/1122/25

11 липня 2025 року Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000509 від 16.05.2022 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000509 від 16.05.2022 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

Необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що Слідчим відділенням ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000509 від 16.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення), ч.4 ст. 28 ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Криворізької південної окружної прокуратури.

В рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідування встановлено, що у невстановлені органом досудового розслідування час, але не пізніше 21.02.2022 у ОСОБА_8 виник умисел направлений на незаконне заволодіння коштами громадян шляхом шахрайства із використанням електронно-обчислювальної техніки.

Для реалізації свого умислу ОСОБА_8 розробив план злочинної діяльності, який передбачав наступне:

- створення злочинної організації та подальше керування нею;

- підшукання та організацію діяльності учасників злочинної організації;

- використання мережі Інтернет, з метою здійснення пошуку наявної у вільному доступі конфіденційної інформації щодо осіб (повні анкетні дані, адреса мешкання, паспортні дані та мобільні номери, які використовуються цими особами);

- здійснення пошуку джерел, для придбання клієнтських баз банківських установ, з метою отримання конфіденційної інформації громадян, а саме: ПІБ клієнтів, номерів розрахункових рахунків, паролів входу до особистих кабінетів у інтернет-сервісах банківських установ, даних про фінансові номери мобільного зв`язку громадян;

- розподіл коштів, одержаних злочинним шляхом, між співучасниками злочинної організації відповідно до виконаних функцій.

Усвідомлюючи, що систематичне скоєння тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки без залучення співучасників (керівників окремих ланок у складі злочинної організації, виконавців, пособників) є неможливим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.01.2023, перебуваючи на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_8 залучив до складу злочинної організації ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в якості керівників окремих ланок у складі злочинної організації, ознайомив останніх із розробленим злочинним планом, довів до їх відома деталі вищевказаного розробленого злочинного плану.

У свою чергу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 08.01.2023 надали (кожний окремо) свою добровільну згоду на участь у складі злочинної організації.

ОСОБА_9 , діючи за погодженням із ОСОБА_8 , перебуваючи на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, не пізніше 08.01.2023 залучила до складу злочинної організації в якості виконавців ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ознайомила останніх із розробленим злочинним планом.

ОСОБА_10 , діючи за погодженням із ОСОБА_8 , перебуваючи на території м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, не пізніше 08.01.2023 залучив до складу злочинної організації ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ознайомив останніх із розробленим злочинним планом.

В свою чергу ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , керуючись корисливим мотивом, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 21.02.2022 надали (кожний окремо) свою добровільну згоду на участь у складі злочинної організації.

Учасники злочинної організації, використовуючи мобільні сім-картки оператора мобільного зв`язку ПАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», ПАТ «ВФ Україна» здійснювали виклики на номери абонентського зв`язку потерпілих осіб, які є фінансовими у банківських установах, в подальшому, представляючись співробітниками відповідних мобільних операторів, під приводом необхідності переходу на інші базові станції зв`язку для поліпшення якості зв`язку, або заміни сім-карти на новий її зразок із збереженням мобільного номеру телефону, шляхом шахрайства та введення в оману потерпілих, надавали вказівки потерпілим вводити у наборі мобільного телефону комбінації по самостійному переносу мобільного номеру телефону на іншу сім-карту із збереженням номеру телефону, при цьому стара сім-карта блокувалась, а номер телефону переносивсь на раніше підготовлену учасниками злочинної організації сім-картку.

Учасники злочинної організації, отримуючи доступ до номерів абонентського зв`язку мобільних операторів, які були фінансовими номерами у таких банках як АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк», а також інших банківських установах, використовувався як логін доступу у додатки онлайн-банкінгів, шляхом обману, без згоди та відома потерпілих осіб, здійснювали вхід до особистих кабінетів онлайн-банкінгів, тим самим отримували доступ до інформації про поточний стан банківських рахунків потерпілих та отримують можливість здійснювати фінансові операції з коштами, розміщеними на вказаних рахунках. Після цього, учасники злочинної організації, не маючи права доступу та здійснення будь-яких операцій з картковими рахунками потерпілих, за допомогою особистих кабінетів онлайн-банкінгів, фінансового номеру, використовуючи функції «Google Pay», «Apple Pay» та «Зняття коштів без карткового рахунку» у банкоматах, здійснювали зняття готівкових коштів з карткових рахунків потерпілих за допомогою банкоматів на території м. Кривого Рогу, здійснювали перекази з карткових рахунків потерпілих на інші карткові рахунки, відкриті на осіб, які за винагороду надають доступ до своїх банківських рахунків, а також здійснювали придбання побутової техніки та електроніки у мережах роздрібної торгівлі.

Функцію організатора злочинної організації взяв на себе ОСОБА_8 , який керував діями керівників окремих ланок злочинної організації, виконавців, координував дії учасників злочинної організації під час здійснення злочинної діяльності та здійснював розподіл коштів між її учасниками.

Інші учасники групи поділені на відповідні ланки, які кожні окремо підзвітні керівникам окремих ланок злочинної організації, а також організатору, а саме які здійснювали підбір абонентських номерів потерпілих та дзвінки на встановлені абонентські номери з подальшим здійсненням переказів на заздалегідь підготовлені банківські картки, підбір осіб «дропів» з метою оформлення банківських карток, купівлю абонентських номерів, мобільних телефонів та зняття коштів з банкоматів на території міста Кривий Ріг.

Керівник окремої ланки у складі злочинної організації ОСОБА_9 , безпосередньо підзвітна організатору ОСОБА_8 у складі злочинної організації здійснювала керівництво окремою ланкою злочинної організації, а саме учасниками злочинної організації ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , здійснювала дзвінки потерпілим особам від імені «операторів мобільного зв`язку», здійснювали підбір абонентських номерів потерпілих, передавали встановлені абонентські номерів для опрацювання іншим учасникам злочинної організації, здійснювала дзвінки потерпілим особам, здійснювала блокування та подальше несанкціоноване втручання до онлайн-банкінгів, з метою зміни пін-коду до карткових рахунків, оформлення кредитів з використанням персональних даних потерпілих, переказу наявних коштів потерпілих на банківські карткові рахунки підконтрольні співучасникам злочину з наданням подальших вказівок учасникам злочинної організації, які здійснювали переведення коштів потерпілих у готівку.

Виконавці у складі злочинної організації ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , безпосередньо підзвітні ОСОБА_9 здійснювали дзвінки потерпілим особам, блокування та подальше несанкціоноване втручання до онлайн-банкінгів потерпілих, з метою зміни пін-коду до карткових рахунків, здійснювали оформлення кредитів з використанням персональних даних потерпілих, здійснювали дзвінки операторам підтримки банківських установ з метою підтвердження дійсності проведених банківських операцій від імені потерпілих, переказ наявних коштів потерпілих на банківські карткові рахунки підконтрольні співучасникам злочину з наданням подальших вказівок учасникам злочинної організації, які здійснювали переведення коштів потерпілих у готівку, які в подальшому передавали ОСОБА_9 .

Керівник окремої ланки у складі злочинної організації ОСОБА_10 , безпосередньо підзвітний організатору злочинної організації ОСОБА_8 , здійснював керівництво окремою ланкою злочинної організації, а саме учасниками злочинної організації ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 здійснював підбір осіб «дропів», які надають доступ до своїх карткових рахунків для переказу коштів потерпілих осіб, надання мобільних телефонів, сім-карток мобільних операторів та номери банківських карток учасникам злочинної організації, які здійснювали дзвінки потерпілим особам, здійснював підбір абонентських номерів потерпілих, передавав встановлені абонентські номерів для опрацювання іншим учасникам злочинної організації, які здійснювали дзвінки потерпілим від імені операторів мобільного зв`язку, організовував переведення отриманих від потерпілих коштів у готівку, а також легалізацію коштів, одержаних злочинним шляхом.

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 безпосередньо підзвітні керівнику окремої ланки у складі злочинної організації ОСОБА_10 , здійснювали функції з придбання сім-карток мобільних операторів, мобільних телефонів та банківських карток банківських установ, підбір осіб «дропів», які надають доступ до своїх карткових рахунків та їх оформлення на заздалегідь придбані банківські картки для переказу коштів потерпілих осіб, здійснювали безпосереднє зняття коштів за вказівками керівників окремих ланок, а також організатора злочинної організації, надавали отримані кошти керівникам окремих ланок злочинної організації, а також організатору для подальшого їх розподілу між учасниками злочинної організації відповідно до виконаних ролей.

Внаслідок вчинення вищевказаних умисних дій, учасники злочинної організації заволоділи грошовими коштами потерпілих: ОСОБА_18 на загальну суму 8000 грн., ОСОБА_19 на загальну суму 108 953,9 грн., ОСОБА_20 на загальну суму 21919,15 грн., ОСОБА_21 на загальну суму 59750 грн., ОСОБА_22 на загальну суму 37 276,45 грн., потерпілої ОСОБА_23 на загальну суму 24633 грн., ОСОБА_24 на загальну суму 93 290,14 грн., ОСОБА_25 на загальну суму 4753 грн., ОСОБА_26 на загальну суму 51476.81 грн., ОСОБА_27 на загальну суму 71460 грн., ОСОБА_28 на загальну суму 241 990,74 грн., ОСОБА_29 на загальну суму 59094 грн., ОСОБА_30 на загальну суму 9005,59 грн., ОСОБА_31 на загальну суму 73016 грн., ОСОБА_32 на загальну суму 114369 грн., ОСОБА_33 на загальну суму 4141,12 грн., ОСОБА_34 на загальну суму 43000 грн., ОСОБА_35 на загальну суму 19800 грн., ОСОБА_36 на загальну суму 12903,90 грн., ОСОБА_37 на загальну суму 32089,65 грн., ОСОБА_38 на загальну суму 232089 грн., ОСОБА_39 на загальну суму 48541 грн. які організатором та керівниками керівників окремих ланок злочинної організації розподілено між учасниками злочинної організації відповідно до виконуваних ролей.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за:

- ч.2 ст. 255 КК України за ознаками участі у злочинній організації;

- ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого повторно та вчинене злочинною організацією;

- ч.4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого повторно та вчинене злочинною організацією.

Підозра, пред`явлена ОСОБА_5 обґрунтована наступними доказами: - протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 07.11.2023, від 06.05.2024, спостереження за місцем від 06.05.2024, спостереження за особами 06.05.2024), за результатами яких задокументовані факти приватного здійснення дзвінків потерпілим особам та спілкування між учасниками злочинної організації;

- протоколами огляду, вилучених в ході обшуків мобільних телефонів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . ОСОБА_15 , в яких зафіксовані обмін текстовими, голосовими та мультимедійними повідомленнями між співучасниками щодо здійснення підбору абонентських номерів, передачі встановлених номерів для опрацювання іншим учасникам злочинної організації, дзвінки потерпілим особам, блокування та подальше несанкціоноване втручання до онлайн-банкінгів, з метою зміни пін-коду до карткових рахунків, оформлення кредитів з використанням персональних даних потерпілих, переказу наявних коштів потерпілих на банківські карткові рахунки підконтрольні співучасникам злочину з наданням подальших вказівок учасникам злочинної організації, які здійснювали переведення коштів потерпілих, приховування слідів вчинення злочину;

- документами, отриманими в ході тимчасових доступів з банківських установ та мобільних операторів, що підтверджують здійснення дзвінків потерпілим особам, блокування абонентських номерів, здійснення фінансових операцій з коштами одержаними злочинним шляхом;

- показанням свідків (дропів) ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , допитаними відповідно до вимог ст. 615 КПК України із застосуванням технічних засобів аудіо, - відео фіксації, які використовувались учасниками злочинної організації якості «дропів», надавали свої дані для оформлення банківських карток, які в подальшому використовувались учасникам злочинної організації для здійснення фінансових операцій з коштами потерпілих;

- протоколами обшуків від 11.06.2024 за місцем проживання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_43 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , за результатами яких вилучено мобільні телефони, сім-холдери, банківські картки;

- протоколами впізнання за фотознімками ОСОБА_46 ОСОБА_8 , ОСОБА_48 ОСОБА_49 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_50 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ;

- показаннями 22 потерпілих.

На думку сторони обвинувачення, відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

На думку сторони обвинувачення, підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний зможе вчинити наступні дії:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Як встановлено в ході здійснення слідчих розшукових дій, ОСОБА_5 за місцем реєстрації не проживає, останнього було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення), ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

ОСОБА_5 зможе безперешкодно змінити місце свого постійного мешкання, покинути територію України, у тому числі через непідконтрольну територію України внаслідок збройної агресії рф з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання, враховуючи суворість покарання у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення (від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна).

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання та вагомість зібраних доказів вчинення ОСОБА_5 особливо тяжких кримінальних правопорушень, остання зможе покинути територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вказаному ризику, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть обмежити ОСОБА_5 у пересуванні та перетинанні державного кордону України з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання.

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

10.07.2025 проведено обшуки за місцями проживання учасників злочинної організації, в ході проведення яких вилучено мобільні телефони, комп`ютерну техніку, сім хол-дери, стартові пакети, у яких може міститися інформація про вчинення інших кримінальних правопорушень відносно громадян України з урахування специфіки отримання та опрацювання інформації від банківських установ та мобільних операторів, що потребує поетапного процесу її отримання.

Також у інших підозрюваних вилучено мобільні телефони, на яких зберігається інформація, отримання якої має значення для подальшого досудового розслідування та остання з урахуванням наявності достатніх навиків дистанційно зможе знищити відповідну інформацію, що зберігається на них, зокрема у хмарному сховищі внаслідок її синхронізації.

Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вказаному ризику, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть обмежити доступ підозрюваного до речей та документів, що мають значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

3) Незаконно впливати на інших підозрюваних, а також свідків у кримінальному провадженні.

Підозрюваний бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняв пропозицію ОСОБА_8 та надав свою добровільну згоду на участь у злочинній організації, до якої увійшли ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 які заздалегідь зорганізувалися у стійке ієрархічне об`єднання для вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним заволодіння коштами громадян шляхом шахрайства із використанням електронно-обчислювальної техніки.

Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_5 будучи стійким учасником злочинної організації зможе здійснювати незаконний вплив на підозрюваних з метою недопущення надання останніми викривальних показань відносно себе, а також свідків, які надали викривальні покази відносно нього з урахуванням принципу безпосередності отримання доказів судом під судового провадження.

Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вказаному ризику, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть обмежити доступ підозрюваного до інших учасників кримінального провадження.

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 є учасником злочинної організації, яка функціонувала протягом тривалого часу (більше ніж протягом 3 років), та на систематичній основі здійснювали заволодіння грошовими коштами громадян України. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти вказаному ризику, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть обмежити підозрюваного у продовженні злочинної діяльності.

Окрім того, військова агресія російської федерації проти України, активні бойові дій, ракетні обстріли цивільної інфраструктури України, не завжди дають змогу, своєчасного проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій в кримінальному провадженні. Вказані обставини значно ускладнюють здійснення контролю за виконанням підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам поза установою пенітенціарної служби України у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду №1/0/2-22 від 03.03.2022, оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, слідчий суддя (суд), як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть запобігти викладеним вище ризикам, оскільки такі запобіжні заходи не пов`язані із ізоляцією підозрюваного у відповідній кримінально-виконавчій установі.

Підозрюваний не обмежений у пересуванні, фінансових ресурсах, засобах комунікації для здійснення незаконно впливу на інших учасників кримінального провадження, зокрема шляхом вмовляння, підкупу, погроз.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255--3 Кримінального кодексу України.

Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість зібраних доказів обґрунтованості підозри пред`явленої останньому за ст. 255 КК України, розмір шкоди, завданий внаслідок його вчинення, кількості потерпілих осіб, які вказують на те, що запобіжний захід у вигляді застави, як альтернатива триманню під вартою, або більш м`який запобіжний захід не зможуть запобігти вище вказаним ризикам.

У разі внесення застави у будь-якому розмірі ОСОБА_5 ризик її втрати шляхом звернення стягнення в дохід держави не є співмірним з можливістю визнання його винном у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, застосуванням покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому. Вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та забезпечить неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки, що має суттєве значення як під час досудового розслідування так і під час подальшого судового розгляду. Прокурор додатково зазначив, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не зможе запобігти визначеним ризикам, про що свідчать дані про особу підозрюваного, характер його злочинної діяльності, розуміння неминучого покарання за злочини у вчиненні яких він підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисники підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що правові підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не доведені, просила обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням ВП № 2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000509 від 16.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення), ч.4 ст. 28 ч.5 ст. 190, ч.4 ст. 185, ч.5 ст.361 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Криворізької південної окружної прокуратури.

09.07.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.. 208 КПК України.

10.07.2025 року на підставі зібраних доказів повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що він підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.2 ст. 255 КК України за ознаками участі у злочинній організації;

- ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 190 (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого повторно та вчинене злочинною організацією;

- ч.4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчиненого повторно та вчинене злочинною організацією.

Повідомлення про підозру вручене ОСОБА_5 особисто під підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкриміновані ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, раніше не судимого, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваної особи, стан його здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків, тощо.

Виходячи з тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною особою. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд приймає до уваги, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, який кваліфікуються за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України, дані стосовно обвинуваченої особи, враховує його соціальні зв`язки, тяжкість інкримінованого йому злочину.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри, яка пред`явлена ОСОБА_5 станом на момент розгляду клопотання не спростована.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого, зокрема, ч. 2 ст. 255 КК України, слідчий суддя дійшов до висновку не визначати розмір застави.

Крім того, виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з 09 липня 2025 року по 07 вересня 2025 року включно, у відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184- 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0000509 від 16.05.2022 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 09 липня 2025 року по 07 вересня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 14 липня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1