УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною скаргою, в якій просив зобов`язати відповідальну особу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінальних правопорушень за ст.ст. 180, 189, 190, 206-2 КК України, про о повідомити ОСОБА_2 як заявника.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Матеріали скарги не містять доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на звернення до слідчого судді з вказаною скаргою, згідно ч.1 ст. 303 КПК України, як представника ОСОБА_3 .

На підтвердження повноважень на представництво в суді інтересів скаржника ОСОБА_3 . ОСОБА_2 додано до скарги виключно копію договору про надання правничої допомоги від 28 вересня 2023 року.

Адвокат має право підтвердити свої повноваження на представництво в суді безпосередньо договором про надання правничої допомоги.

За відсутності відомостей, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю визнане в передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, припинення (зупинення) права на заняття адвокатською діяльністю у суду немає підстав ставити під сумнів статус представника учасника справи як адвоката.

Такий висновок зробив Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, забезпечуючи єдність судової практики.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. У цивільному судочинстві повноваження адвоката як представника можуть підтверджуватися довіреністю або ордером, які видаються на підставі договору відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Ордер видається адвокатом (адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням) у письмовій (електронній) формі та повинен містити підпис адвоката (електронний підпис). Тобто ордер по суті є підтвердженням наявності в адвоката повноважень на представництво інтересів іншої особи на підставі укладеного з нею договору про надання правничої допомоги.

Відсутність у ч. 4 ст. 62 ЦПК України вказівки на договір про надання правничої допомоги зовсім не виключає права адвоката підтвердити такі повноваження безпосередньо договором про надання правничої допомоги, який згідно із частинами 1, 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у системному зв`язку одночасно і є тим документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги.

За відсутності відомостей, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю визнане в передбаченому законом порядку недійсним або є скасованим, припинення (зупинення) права на заняття адвокатською діяльністю у суду немає підстав ставити під сумнів статус представника учасника справи як адвоката.

Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20 січня 2025 року у справі № 761/5870/24 (провадження № 61-5803сво24).

Згідно ст .23 КПК України, слідчий судя досліджує докази безпосередньо.

На підтвердження повноважень на представництво в суді інтересів скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_2 додано до скарги виключно копію договору про надання правничої допомоги від 28 вересня 2023 року.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 травня 2024 року у справі № 227/2301/21 зауважила, що договір про надання правничої допомоги не підтверджує факту надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом справи, а лише вказує на те, що між стороною у справі та адвокатом існують договірні відносини щодо надання юридичних послуг, оскільки у тексті договору відсутні будь- які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у цій справі.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 тавня 2024 року у справі № 227/2301/21, «за пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI передбачено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами…

Представник ОСОБА_4 подав копію договору про надання правничої допомоги від 06 червня 2023 року № 06/06 (далі договір), копію ордера та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 06 червня 2023 року.

Так, предметом договору є: представництво інтересів клієнта в будь-яких органах державної законодавчої та виконавчої влади, органах прокуратури, податкових органах, поліції, судових органах всіх рівнів, органах місцевого самоврядування, органах управління, установ, організацій, підприємств та їх об`єднань, керівних органах об`єднань громадян; збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення; використання засобів захисту, передбачених КПК України, ЦПК України, КАС України, ПК України, ГК України, ГПК України та іншими законами України; виконання інших дій, передбачених законодавством (пункт 2.2 договору).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що ці документи не підтверджують факту надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом цієї справи, а лише вказують на те, що між ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 існують договірні відносини щодо надання йому юридичних послуг.»

Договір про надання правової допомоги від 28 вересня 2023 року, укладений між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , копію якого додано до скарги ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , лише вказує на існування між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договірних відносин щодо надання останньому юридичних послуг адвокатом ОСОБА_2 .

Інших документів (ордеру, довіреності, свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю тощо) на підтвердження повноважень ОСОБА_6 на звернення до суду з вказаною скаргою в інтересах ОСОБА_3 матеріали скарги не містять і ОСОБА_2 слідчому судді не надано.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 84, 92, п.п.1) ч.1 ст. 303, п.1) ч.2 ст. 304, ст.ст. 309, 369 - 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України - повернути скаржнику.

Копію ухвали разом зі скаргою направити скаржнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1