ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2134/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 26.08.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця с. Антонівка, Варвинського району, Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України

І. Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Відповідно до частини 1 статті 128 Господарського кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV (у редакції чинній на момент вчинення розслідуваного правопорушення) громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його, як підприємця без статусу юридичної особи, відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (у редакції чинній на момент вчинення розслідуваного правопорушення) визначено, що державна реєстрація базується на такому основному принципі, як обов`язковість державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 №222-VIII (у редакції чинній на момент вчинення розслідуваного правопорушення) ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального, вирощування тютюну, ферментація тютюнової сировини, що ліцензуються відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального».

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України, визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 № 3817-IX (надалі - Закон № 3817-IX).

Статтею 2 Закону № 3817-IX встановлено, що законодавство у сфері регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним складається з Податкового кодексу України, Митного кодексу України, цього Закону, закону України, що регулює відносини у сфері виноградарства та виноробства, законів України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», «Про географічні зазначення спиртних напоїв», інших нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання зазначених законодавчих актів.

Відповідними пунктами частини 1 статті 1 Закону № 3817-IX надано наступні визначення використовуваним у його тексті термінам:

-ліцензіат - суб`єкт господарювання, якому надано ліцензію на право провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності;

-ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності;

-надання ліцензії - надання суб`єкту господарювання права на провадження певного виду (кількох видів) господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про надання ліцензії на право провадження певного виду (кількох видів) господарської діяльності та внесення органом ліцензування відомостей про надану ліцензію до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, або Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, а в передбачених цим Законом випадках - також шляхом набуття такого права автоматично;

-місце зберігання - місце, що використовується для зберігання спирту етилового, біоетанолу та спиртових дистилятів, або приміщення, що використовується для зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного реєстру місць зберігання;

-місце роздрібної торгівлі - місце реалізації товарів (продукції), у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, в якому проводяться розрахункові операції, або місце реалізації товарів (продукції), з якого здійснюється їх відвантаження для подальшої доставки до кінцевих споживачів.

Частиною 2 Закону № 3817-IX встановлено, що, зокрема, термін «рідини, що використовуються в електронних сигаретах» вживається в цьому Законі у значенні, наведеному у Податковому кодексі України.

Нижченаведеними положеннями відповідних підпунктів пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (у редакції чинній на момент вчинення розслідуваного кримінального правопорушення) встановлено наступне:

- електронна сигарета - виріб, який може бути використаний для споживання (вдихання) парів, що утворюються внаслідок нагрівання компонентами такого виробу рідин, що містять або не містять нікотин. Електронні сигарети можуть бути одноразовими або багаторазовими;

- рідини, що використовуються в електронних сигаретах, - рідкі суміші хімічних речовин, що містять або не містять нікотин, використовуються для створення пари в електронних сигаретах та містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях;

- марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів;

- маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою, пачку (упаковку) тютюнового виробу чи ємність (упаковку) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку;

- підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку;

- реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Відповідно до положень пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать, зокрема: рідини, що використовуються в електронних сигаретах.

Підпунктом 215.3.3-1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України визначено, що акцизний податок справляється, зокрема, з товарів з наступними кодами згідно з УКТ ЗЕД: 2404 12 00 10, 2404 19 90 10, 2404 12 00 90, 2404 19 90 90, з описом: «Рідини, що використовуються в електронних сигаретах, що містяться, зокрема, в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях».

Окремими положеннями ст. 226 ПКУ встановлено наступне.

У разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, забороняються.

В той же час, відповідно до положень пункту 57 частини 1 статті 1 Закону № 3817-IX незаконний обіг спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального - ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, транспортування, зберігання, торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним з порушенням вимог законодавства, що регулює відповідні питання.

Основні вимоги до зберігання рідин, що використовуються в електронних сигаретах закріплені у положеннях ст. 21 Закону № 3817-IX, відповідно до змісту ч. 8 якої забороняється зберігання та/або реалізація тютюнової сировини, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, отримання яких не підтверджено:

- для імпортера - митною декларацією (у тому числі тимчасовою, додатковою чи іншим видом митної декларації) або документом, необхідним для розміщення товарів на тимчасове зберігання під митним контролем;

- для суб`єкта господарювання оптової та/або роздрібної торгівлі - первинним документом, а при переміщенні в межах одного суб`єкта господарювання - документом на внутрішнє переміщення;

- для суб`єкта господарювання, який здійснює зберігання на підставі відповідного договору (правочину), - документом, що підтверджує прийняття товару на зберігання.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, закріплені у положеннях ст. 23 Закону № 3817-IX, відповідно до якої роздрібну торгівлю тютюновими виробами та/або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюють суб`єкти господарювання за наявності у них однієї з таких ліцензій: на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, на право роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах. Роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах забороняється.

Статтею 10 Закону України «Про заходи попередження та зменшення вживання тютюнових виробів» від 22.09.2005 №2899-IV, крім іншого, встановлено, що забороняється виробництво (крім виробництва для експорту), оптова і роздрібна торгівля та імпорт для реалізації на території України тютюнових виробів, одинична пачка яких не відповідає вимогам, визначеним статтею 12 цього Закону, та/або тютюнових виробів, на одиничній пачці яких відсутні визначені законодавством медичні попередження.

Обізнаний із вищезазначеними нормами чинного законодавства у сфері державного регулювання обігу підакцизних товарів, зокрема рідин, що використовуються в електронних сигаретах, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізовуючи власний злочинний намір спрямований на отримання доходів від здійснення протиправної діяльності, у порушення вимог підпункту 212.3.1-1 п. 212.3 ст. 212, п. 1 ст. 213, п. 1, 2, 3 ст. 215, ст. 226 Податкового кодексу України, ст. ст. 1, 21, 23 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», вчинив умисні дії, що виразилися в незаконному придбанні з метою збуту, а також зберіганні з цією ж метою незаконно виготовлених підакцизних товарів, за наступних обставин.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , починаючи з грудня 2024 року, з використанням праці найманих працівників здійснював діяльність із роздрібного продажу електронних пристроїв для вживання рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також комплектуючих до них, у попередньо орендованому на підставі усної домовленості за готівкові кошти нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3.

Надалі, у лютому 2025 року (більш точний час не встановлено), шляхом моніторингу мережі «Інтернет», ОСОБА_5 знайшов оголошення з продажу нікотину, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також вже наповнених вказаними рідинами електронних сигарет, автора якого в ході досудового розслідування встановити не вдалося, за ціною, значно нижчою за ринкову.

Визначивши продаж нікотину, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також наповнених вказаними рідинами електронних сигарет, як джерело додаткового прибутку, ОСОБА_5 , не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарювання, відповідно до вимог ст. 55 Господарського кодексу України, не маючи передбачених чинними нормативно-правовими актами дозвільних документів, зокрема ліцензії на право оптового та/або роздрібного продажу рідин, що використовуються в електронних сигаретах, достовірно знаючи про те, що придбання з метою збуту та зберігання з цією ж метою незаконно виготовлених підакцизних товарів, є кримінально караним діянням, керуючись корисливими мотивами та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вирішив здійснити придбання незаконно виготовлених нікотину, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також вже наповнених вказаними рідинами електронних сигарет, з метою їх подальшого перепродажу кінцевим споживачам.

Реалізуючи власний злочинний умисел, ОСОБА_5 у лютому 2025 року (точний час під час досудового розслідування не встановлено), використовуючи номер мобільного телефону, вказаний в оголошенні, розміщеному в мережі Інтернет, за допомогою стільникового зв`язку домовився з невстановленою під час досудового розслідування особою про придбання в останньої партії електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та нікотину, походження яких не підтверджено документально у встановленому законом порядку, з подальшою доставкою через національних поштових операторів в обхід передбачених законодавством процедур контролю та обліку підакцизних товарів, тим самим здійснив придбання з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Після отримання у відділенні поштового оператора незаконно виготовлених нікотину, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, а також вже наповнених вказаними рідинами електронних сигарет, ОСОБА_5 , здійснив, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, переміщення вищевказаних незаконно виготовлених підакцизних товарів до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3.

Після чого, ОСОБА_5 , керуючись корисливими мотивами, у порушення податкового законодавства та законодавства щодо державного регулювання виробництва і обігу пального, без реєстрації як платник акцизного податку, за відсутності зареєстрованих місць, які внесено до Єдиного реєстру місць зберігання, не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на право роздрібної торгівлі електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, будучи обізнаним про факт незаконності їх походження, забезпечив незаконне зберігання останніх у нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_3, з метою подальшого збуту кінцевим споживачам.

01.08.2025 детективами Підрозділу детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ у м. Києві проведено обшук у нежитловому приміщенні, розташованому за адресою:

АДРЕСА_3 під час якого виявлено та вилучено, зокрема: електронні сигарети наповнені рідиною, що використовується в електронних сигаретах різних найменувань, загальною кількістю 90 шт.; рідини, що використовується в електронних сигаретах різних найменувань, загальною кількістю 143 шт.; нікотинові бустери у кількості 50 шт.

Згідно висновку експерта за результатами проведеної товарознавчої експертизи, встановлено, що надані на дослідження зразки, а саме: електронна сигарета одноразова «Elf Bar Combo» з нікотиновмісною рідиною, рідина для електронних сигаретах «Elfliq Nic Salts» нікотиновмістна, рідина для електронних сигаретах «HQD Nuts Tobacco» нікотиновмістна та нікобустер «Chaser», згідно УКТЗЕД належать до товарної підкатегорії «рідини, що використовуються в електронних сигаретах, що містяться, зокрема в картриджах, заправних контейнерах та інших ємностях», а їх маркування не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливою метою, без державної реєстрації у якості суб`єкта господарювання, без реєстрації платником акцизного податку, без отримання передбачених законодавством ліцензії на право оптового та/або роздрібного продажу рідин, що використовуються в електронних сигаретах, за відсутності зареєстрованих місць, які внесено до Єдиного реєстру місць зберігання, у порушення вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», вчинив незаконне придбання з метою збуту, а також зберігання з цією ж метою незаконно виготовлених підакцизних товарів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204 КК України, а саме: незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією ж метою незаконно виготовлених інших підакцизних товарів.

II. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000046 від 26.08.2025, з однієї сторони, та підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 (свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю №981 від 02.04.2002), на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про наступне.

Згідно з угодою, ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 щиро покаявся, що виразилося у беззаперечному визнані своєї вини у незаконному придбані з метою збуту, а також зберігання з цією ж метою незаконно виготовлених підакцизних товарів, дав своїм діям належну оцінку та готовий нести відповідальність передбачену законом.

Також, ОСОБА_5 активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, шляхом надання допомоги Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві у встановленні обставин, які мають істотне значення для його розкриття.

Між сторонами зазначеної угоди узгоджено призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу в розмірі

5 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

При узгоджені міри покарання, врахована мета покарання, визначена ст.50 КК України, яке має ціллю не лише покарати засуджену особу, а й слугуватиме її виправленню, запобігання вчиненню злочину нею та іншими особами.

В угоді також викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Наявні в угоді і інші дані, котрі вказані в ч. 1 ст. 472 КПК України та вона скріплена підписами сторін.

ІІІ. Положення закону, якими керувався суд.

Статтею 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Крім того, ст. 472 КПК України встановлено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

IV. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону

ОСОБА_5 зазначив, що укладання угоди про визнання винуватості є добровільним, тиску та вмовлянь на укладання угоди до нього застосовано не було. При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор у судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості. Також надав матеріали, що характеризують особу ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, підтвердив, що укладання угоди його підзахисним було добровільним, і захисником обвинуваченому повністю роз`яснені наслідки укладання угоди.

У вказаному кримінальному провадженню потерпіла сторона відсутня, кримінальним правопорушенням майнову шкоду спричинено не було.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та закону приходить до висновку, що угода відповідає вимогам цього Кодексу та закону.

Зокрема, ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої судом не встановлено.

Безпосередньо в угоді про визнання винуватості викладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 472 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Кваліфікація дій за ч. 42 ст. 402 КК України є вірною, враховуючи з`ясований характер обвинувачення, котрий вказується у вироку.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 58, 65-67, 69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: класифікації за ст. 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Крім того встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства.

Зокрема, суспільний інтерес - поняття оціночне у кожному конкретному випадку. Суспільний інтерес це певна вигода як для суспільства в цілому і для конкретної людини, зокрема.

У даному конкретному провадженні є суспільний інтерес у швидкому здійсненні правосуддя, запобіганні вчинення ним та іншими кримінальних правопорушень, та призначенні особі узгодженого покарання.

За таких обставин, суд доходить висновку, що умови угоди відповідають інтересам суспільства.

Таким чином, встановлено, що умови угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні відсутній.

Відповідно до ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт у кримінальному провадженні не накладався.

Питання про долю речового доказу суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.314,469,472,473,474, 475 КПК України суд, -

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 серпня 2025 року у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000015 від 04.03.2025, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України призначити йому узгоджене покарання:

- за ч. 1 ст. 204 України - у виді штрафу в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів..

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судових експертиз: №СЕ-19/105-25/5232-ТВ від 28.05.2025 у сумі 2 228,50 грн. та №СЕ-19/105-25/12049-ТВ від 21.08.2025 у сумі 14 262,40 грн.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- електронні сигарети із рідиною, що використовується в електронних сигаретах у кількості 88 шт., нікобустери у кількості 48 шт. та рідини, що використовується в електронних сигаретах у кількості 143 шт., - передані на відповідальне зберігання ТОВ «СПЕЦ ТРАНС СКЛАД» () - конфіскувати та знищити;

- ноутбук «MacBook Pro», чорного кольору, який зберігається у Територіальному управлінні БЕБ у м. Києві повернути ОСОБА_5 за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення:

- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Учасники судового провадження мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Суддя