запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/288/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 березня 2025 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 19:44 год. 19 травня 2025 року.

Одночасно визначено ОСОБА_8 розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання передбачених КПК підозрюваним обов`язків у сумі 242 240 гривень.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення, та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК ризик, окрім припущень органу досудового розслідування, нічим не підтверджується, неминучість покарання буде вирішена лише під час судового розгляду справи по суті, в іншому випадку такі твердження порушують презумпцію невинуватості. Більш того, з урахуванням положень п.9 ч.1 ст.178 КПК і процесуальної поведінки ОСОБА_8 у інших кримінальних провадженнях, де до нього застосовано запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, ризик переховування взагалі спростовується. Щодо наявності ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК, зазначив, що долучені до клопотання матеріали не містять жодних відомостей про месенджери, хмарні сервіси, поштові скриньки тощо, якими користувався ОСОБА_8 , тому це твердження органу досудового розслідування є просто безпідставним. Крім того, ОСОБА_8 не інкримінується скоєння злочину за попередньою змовою з іншими (у т.ч. невстановленими) особами, відповідно і посилання на інших учасників вірогідного скоєння кримінального правопорушення не заслуговує на увагу. Особистий обшук ОСОБА_8 проводився слідчим під відеозапис при складанні протоколу затримання у відділенні поліції, у присутності захисника, при цьому, підозрюваний жодних дій відносно телефону не вчиняв, протокол затримання та відеозапис до нього не містять жодних зауважень про знищення ОСОБА_8 усіх даних та налаштування на телефоні до заводських, а тому цей довод є вигаданим. Ризик незаконного впливу на свідків належним чином не обґрунтований, натомість процесуальна поведінка ОСОБА_8 у інших кримінальних провадженнях, де до нього застосовано запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, і де він не тиснув і не впливав на жодного зі свідків, цей ризик спростовує. Передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК ризик також жодним чином не підтверджується. Відсутність офіційного працевлаштування та офіційного джерела доходів не свідчить про наміри вчиняти або продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, до того ж на цей час ОСОБА_8 в силу ст.89 КК не судимий, а посилання на інші кримінальні провадження, в яких ще немає вироків, грубо порушує презумпцію невинуватості.

Крім того, зазначив, що слідчий суддя, визначивши заставу у максимальному розмірі, не врахував майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу, в т.ч. наявності у нього невиліковної хвороби (цукрового діабету 2 стадії), що є завідомо непомірним для ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор заперечив проти скарги підозрюваного.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що старший слідчий відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 в межах кримінального провадження №0001938 від 20 грудня 2024 року звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 21 березня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч.2 ст.307 КК кримінальних правопорушень.

З посиланням на обґрунтованість підозри та наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя встановила обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 передбачених ч.2 ст.307 КК злочинів та наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, а тому дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Положеннями ст.178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що докази, які були зазначені в клопотанні, підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими та погодилась з існуванням ризиків, заявлених у клопотанні, а саме передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

На існування заявлених ризиків вказує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, які у відповідності до ч.5 ст.12 КК є тяжкими.

Зазначені обставини, на переконання колегії суддів, дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та невідворотність покарання за їх вчинення в разі доведення його вини буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Посилання захисника на процесуальну поведінку ОСОБА_8 в інших кримінальних провадженнях, де до нього застосовано запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не спростовує існування передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику.

Крім того, існує ризик того, що підозрюваний може вдатися до спроб знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з тим, що на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлено шляхи придбання та збуту наркотичних речовин, з огляду на ту обставину, що зазначена категорія злочинів вчиняється за допомогою мережі інтернет, а ОСОБА_8 достеменно відомо його аккаунти у месенджерах, хмарних сервісах, поштових скриньках тощо, вхід до яких здійснюється з різних засобів зв`язку, що може бути використано підозрюваним для знищення наявних у нього відомостей щодо спілкування між учасниками вірогідного скоєння кримінального правопорушення. Вказане підтверджується й тим, що під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_8 останній мав при собі мобільний телефон, у якому були скинуті налаштування до заводських.

Твердження захисника про відсутність жодних відомостей в матеріалах клопотання про месенджери, хмарні сервіси, поштові скриньки тощо, якими користувався ОСОБА_8 , є непереконливими, оскільки з протоколів допиту свідків вбачається, що про придбання наркотичних засобів вони домовлялись з підозрюваним через застосунок «Telegram». До того ж слід відмітити, що наразі триває досудове розслідування та встановлюються обставини причетності ОСОБА_8 до скоєння інкримінованих йому злочинів.

Посилання захисника на те, що викладений у клопотанні довод про знищення ОСОБА_8 усіх даних та налаштування на телефоні до заводських є вигаданим, оскільки особистий обшук підозрюваного проводився слідчим під відеозапис та ОСОБА_8 не вчиняв жодних дій відносно телефону, не спростовують того факту, що ОСОБА_8 скинув всі налаштування на мобільному телефоні до заводських, до його затримання та проведення особистого обшуку.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні судова колегія звертає увагу на визначену КПК процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК).

Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, існує ризик здійснення підозрюваним спроб незаконного впливу на свідків шляхом погроз або вмовлянь з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень, що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст.91 КПК підлягають доказуванню. До того ж слід відмітити, що коло осіб, яким ОСОБА_8 здійснював збут наркотичних засобів, є обмеженим, а тому для підозрюваного не має складнощів встановити особу, якій було доручено проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини метамфетаміну, з метою здійснення на нього незаконного впливу.

Посилання захисника на процесуальну поведінку ОСОБА_8 в інших кримінальних провадженнях, де до нього застосовано запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, і де він не тиснув та не впливав на жодного зі свідків, не спростовує існування вищевказаного ризику у даному кримінальному провадженні.

Передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК ризик підтверджується тим, що обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення свідчать про високий рівень підготовки підозрюваного до вчинення злочину, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, а відтак дає підстави вважати, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлено шляхи придбання підозрюваним наркотичних речовин, у зв`язку із чим буде існувати можливість виготовлення наркотичних засобів або координації своїх подальших дій з постачальником, з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності та перешкоджанню встановлення органом досудового розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. Окрім того, під час проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний вчиняв протиправну діяльність за місцем мешкання, а тому він зможе продовжувати свою злочинну діяльність, перебуваючи на менш суворому запобіжному заході.

Також є доведеним існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, єдиний встановлений досудовим розслідуванням шлях отримання доходу є збут наркотичних засобів, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування відомостями. Зокрема ОСОБА_8 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а тому існує ризик того, що в подальшому він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтувалося на сукупності обставин, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу і відповідає вимогам закону.

Доводи захисника про те, що відсутність офіційного працевлаштування та офіційного джерела доходів не свідчить про наміри ОСОБА_8 вчиняти або продовжувати вчинення кримінальних правопорушень, а також про те, що підозрюваний на даний час в силу ст.89 КК є не судимою особою, не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, враховані докази, які вказують на обґрунтованість підозри, а також відомості, які характеризують особу підозрюваного. При цьому висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Отже, слідчий суддя, враховуючи обставини провадження, ставлення підозрюваного до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обґрунтованості підозри, встановлення існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, дійшла висновку про необхідність визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з чим погоджується колегія суддів.

Посилання захисника на те, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного, не може слугувати підставою для зменшення розміру застави, оскільки внесення застави є правом, а не обов`язком підозрюваного. Крім того, стороною захисту в судовому засіданні не було наведено переконливих доказів, які б вказували на той факт, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є занадто надмірною і у підозрюваного ОСОБА_8 немає можливості внесення визначеного слідчим суддею розміру застави. Твердження захисника про наявність у підозрюваного невиліковної хвороби, як на підставу для зменшення розміру застави, не підтверджуються жодними доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для зменшення розміру застави відсутні, оскільки менший розмір застави не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 із визначенням розміру застави та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 23 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4