справа № 619/2925/25
провадження № 1-кп/619/404/25
ВИРОК

Іменем України

30 травня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000283 від 22.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Придніпровськ Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263 КК України.

Сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 , являючись громадянином України, будучи працездатним, маючи постійне місце роботи та джерело доходу, після повномасштабного воєнного вторгнення в Україну з боку держави-агресора (російської федерації), яке розпочалось 24.02.2022, вирішив стати на шлях протиправної діяльності та вчинив злочин проти основ національної безпеки України, пов`язаний з поширенням інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, за наступних обставин. Так, ОСОБА_3 , як мешканець с-ща Солоницівка Харківського району Харківської області, де він проживає у кв. АДРЕСА_1 , та, працюючи слюсарем у ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5», був достатньо обізнаним щодо місць розташування держустанов, важливих торгівельних, промислових, транспортних, комунікаційних об`єктів та об`єктів інфраструктури на території м. Харкова і добре орієнтувався на місцевості. Крім того, враховуючи достатній життєвий досвід, він також був обізнаним щодо розташування аналогічних об`єктів у населених пунктах, прилеглих до м. Харкова. В той же час ОСОБА_3 , перебуваючи на не окупованій території Харківської області, був достовірно обізнаним про особливий правовий режим воєнного стану, який введено в Україні у зв`язку зі збройною агресією рф, не пізніше 13.02.2025 через месенджер «Telegram», з використанням належного йому телефонного номеру оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_1 » під іменем « ОСОБА_6 » вступив у контакт та налагодив постійний зв`язок із невстановленою особою, яка використовувала акаунт у месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_7 ». В подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому місці на не окупованій території Харківської області, в ході спілкування з невстановленою особою, яка використовувала акаунт у месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_7 )», отримав злочинне завдання щодо збору та передачі інформації про місцезнаходження мобільно-вогневих груп, які виконують бойові завдання з протиповітряного прикриття об`єкта критичної інфраструктури, яким є ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5». У свою чергу ОСОБА_3 13.02.2025 року близько 07 год 30 хв, реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, діючи з метою виконання отриманого злочинного завдання, перебуваючи на території ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5», використовуючи в якості засобу вчинення злочину належний йому мобільний телефон, здійснив фотографування місцезнаходження мобільно-вогневих груп, які виконують бойові завдання з протиповітряного прикриття зазначеного об`єкта критичної інфраструктури. Після цього, ОСОБА_3 того ж дня, використовуючи телефонний номер оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_1 » у месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_6 », передав наявну у нього інформацію невстановленій особі, яка використовувала акаунт у месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_7 )», чим здійснив виконання поставленого останнім окремого злочинного завдання. В подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи втілювати в життя свій злочинний задум, діючи приховано, оцінивши ситуацію, що склалася, 14.02.2025 приблизно о 12 год, перебуваючи на своєму робочому місці на території ПрАТ «Харківська ТЕЦ-5», шляхом нанесення відміток на місцевості в сервісі «Google Maps» та відповідних пояснювальних повідомлень здійснив додатковий уточнюючий збір та передачу інформації через месенджер «Telegram», з використанням належного йому телефонного номеру оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_1 » під іменем « ОСОБА_6 » невстановленій особі, яка використовувала акаунт у месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_7 )». Тим самим ОСОБА_3 здійснив уточнення відомостей щодо локації мобільно-вогневих груп, які виконують бойові завдання з протиповітряного прикриття об`єкта критичної інфраструктури ПраТ «Харківська ТЕЦ-5», надавши географічні координати місця їх розташування. При цьому, зазначена інформація, яку ОСОБА_3 передав невстановленій особі, яка використовувала акаунт у месенджері «Telegram» під іменем « ОСОБА_7 », не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами. Таким чином ОСОБА_3 у вищезазначений період часу вчинив кримінально карані дії, пов`язані з поширенням інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, вчиненою в умовах воєнного стану.

Крім того, у громадянина України ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці але не пізніше 02.04.2025, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне поводження з бойовими припасами шляхом їх придбання і подальшого зберігання. Так ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання бойових припасів, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 02.04.2025, діючи умисно, у порушення п.1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб отримав тим самим знайшов і зберігав бойові припаси у вигляді 19 предметів за зовнішніми ознаками схожими на гвинтівкові патрони калібру 7,62x54R, що призначені для стрільби з гвинтівок системи Мосіна та іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (гвинтівки, карабіну, кулемету). В подальшому 02.04.2025 в ході проведення обшуку за вищевказаною адресою виявлено та вилучено предмети у вигляді кулеметної стрічки, споряджену предметами схожими на гвинтівкові патрони калібру 7,62x54R, що призначені для стрільби з гвинтівок системи Мосіна та іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (гвинтівки, карабіну, кулемету) у кількості 14 шт., предмет чорного кольору, схожий на кулеметний диск, який споряджено предметами схожими на набої до кулемету у кількості 26 штук. схожими на гвинтівкові патрони калібру 7,62x54R. Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-25/8736-БЛ від 14.04.2025, вилучені під час обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , та надані на дослідження 19 предметів, серед яких 13 вистріляних патронів придатні для здійснення пострілів, 6 перевірених патронів (із трасуючими кулями) придатні для здійснення пострілів, інші предмети знайдені за вищевказаною адресою не відносяться до категорії вогнепальної зброї та не придатні до стрільби.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Крім того, своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

21 травня 2025 року у м. Харків процесуальний керівник у кримінальному провадженні заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , який, на підставі ст. 37 КПК України, наділений повноваженнями прокурора у кримінальному провадженні №0000283 від 25.03.2025, за обвинуваченням громадянина України ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2 та ч. 1 ст. 263 КК України, з однієї сторони, та обвинуваченого в цьому провадженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника ОСОБА_5 (св. № 002566 від 22.06.2022), який діє на підставі доручення про надання про надання безоплатної вторинної правової допомоги з другої сторони, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні СВ УСБУ в Харківський області, уклали дану угоду про визнання винуватості. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 114-2 КК України покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; за ч.1 ст. 263 КК України покарання, у вигляді 4 років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточного покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд зазначає, що злочини, у вчиненні яких вина обвинуваченого визнається доведеною, відповідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких, унаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам.

У судовому засіданні, перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано у обвинуваченого питання, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, та обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263 КК України, крім того розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд, шляхом опитування обвинуваченого, прокурора, захисника у судовому засіданні, відповідно вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Отже, угода про визнання винуватості, яка укладена 21 травня 2025 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України та КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Частиною 5 статті 65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 114-2 КК України, за яке належить призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч. 1 ст. 263 КК України - покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Постановою старшого свідчого 2-го відділення СВ УСБ України в Харківській області від 02.04.2025 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні 0000283 від 22.03.2025 предмети, а саме: телефон марки «Redmi», чорного кольору EMЕI 1: НОМЕР_2 з сім-картою Водафон з номером оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_1 , належне ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; кулеметну стрічку споряджену предметами схожими на набої до кулемету у кількості 14 шт; предмет чорного кольору, схожий на кулеметний диск споряджений предметами схожими на набої до кулемету у кількості 26 штук, яким визначено місце зберігання в камері речових доказів УСБУ в Харківській області.

Відповідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2025 (справа № 953/2871/25, провадження № 1-кс/953/2618/25) накладено арешт на кулеметну стрічку споряджену предметами схожими на набої до кулемету у кількості 14 шт; предмет чорного кольору, схожий на кулеметний диск споряджений предметами схожими на набої до кулемету у кількості 26 штук, мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору EMЕI 1: НОМЕР_2 з сім-картою Водафон з номером оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_1 , належне ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню, а речові докази, а саме:

- кулеметну стрічку споряджену предметами схожими на набої до кулемету у кількості 14 шт; предмет чорного кольору, схожий на кулеметний диск споряджений предметами схожими на набої до кулемету у кількості 26 штук, які знаходяться в камері зберігання речових доказів УСБУ в Харківській області - передати на потреби ЗСУ відповідно до постанови КМУ № 186-р від 26.02.2022.

- телефон марки «Redmi», чорного кольору EMЕI 1: НОМЕР_2 з сім-картою Водафон з номером оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_1 , належне ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів УСБУ в Харківській області знищити.

Згідно зі ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/8736-БЛ від 14.04.2025 в сумі 1782,80 грн.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377, 472-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 21 травня 2025 року у м. Харків між процесуальним керівником у кримінальному провадженні заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йомуузгоджене сторонами покарання:

-за ч. 2 ст. 114-2 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

-за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня проголошення вироку - 30.05.2025.

У строк покарання зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 03.04.2025 із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити незмінним тримання під вартою.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2025 (справа № 953/2871/25, провадження № 1-кс/953/2618/25) на кулеметну стрічку споряджену предметами схожими на набої до кулемету у кількості 14 шт; предмет чорного кольору, схожий на кулеметний диск споряджений предметами схожими на набої до кулемету у кількості 26 штук, мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору EMЕI 1: НОМЕР_2 з сім-картою Водафон з номером оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_1 , належне ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Речові докази:

- кулеметну стрічку споряджену предметами схожими на набої до кулемету у кількості 14 шт; предмет чорного кольору, схожий на кулеметний диск споряджений предметами схожими на набої до кулемету у кількості 26 штук, які знаходяться в камері зберігання речових доказів УСБУ в Харківській області - передати на потреби ЗСУ відповідно до постанови КМУ № 186-р від 26.02.2022.

- телефон марки «Redmi», чорного кольору EMЕI 1: НОМЕР_2 з сім-картою Водафон з номером оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_1 , належне ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів УСБУ в Харківській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-25/8736-БЛ від 14.04.2025 в сумі 1782,80 грн.

Відповідно ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1