Провадження №11-кп/824/3438/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі -ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_8 , а кримінальне провадження закрито, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 перебуваючи на профілактичному обліку Національної поліції за категорією «кривдник», систематично в період часу з 24.09.2023 по 21.07.2024, знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи неправомірний характер та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, умисно вчиняв щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє психологічне та фізичне насильство, що погіршило якість життя потерпілої та призвело до її психологічних страждань.

Так, 24.09.2023 приблизно о 00:40 ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство щодо співмешканки ОСОБА_8 , а саме: висловлював образи на її адресу та вдарив в обличчя.

Також, 02.10.2023 приблизно о 18:30 ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство щодо співмешканки ОСОБА_8 , а саме: словесно ображав, погрожував, та наніс побої.

Після цього, 26.10.2023 приблизно о 19:20 ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство щодо співмешканки ОСОБА_8 , а саме: словесно ображав та погрожував їй, вдарив ногою у живіт.

В подальшому, 14.01.2024 приблизно о 07:00 ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє психологічне та фізичне насильство щодо співмешканки ОСОБА_8 , а саме: ображав, погрожував, вдарив по обличчю.

Продовжуючи свої систематичні протиправні дії, 21.07.2024 приблизно о 23:04 ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє психологічне насильство щодо співмешканки ОСОБА_8 , а саме: погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою.

Отже ОСОБА_7 , систематично у період часу з 24.09.2023 по 21.07.2024, знаходячись за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклої особистої агресії, безпричинно, цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, умисно вчиняв щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, ОСОБА_8 домашнє психологічне насильство у вигляді словесних образ, погроз, нецензурних висловлювань на її адресу та фізичне насильство у вигляді ударів.

Внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (поведінки ОСОБА_7 ) у ОСОБА_8 виник комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку, розгубленості почуттів, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_8 , а кримінальне провадження закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Обгрнутовуючи вимоги апеляційної скарги вказує на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, оскільки застосувуючи положення ст. 46 КК України, поза увагою суду залишилось те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, при цьому, диспозиція ст. 126-1 КК України передбачає вчинення кримінального правопорушення лише в умисній формі, що вказує на відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з встановлених судом підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який заперечував проти скасування ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Вказаний вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, доПечерського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні подала заяву про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченим. Запевнила, що позиція є добровільною, ніякого впливу з боку обвинуваченого на неї не було. Також зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого немає.

За результатами судового розгляду судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу.

Однак, на переконання суду апеляційної інстанції, таке рішення суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах Закону.

Так, згідно норм ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Разом з цим, ОСОБА_7 інкриміновано кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, тобто вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного нетяжкого злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.

З урахуванням наведеного, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 є умисним нетяжким злочином, тому в даному випадку, звільнення останнього від кримінальної відповідальності підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою не може бути застосовано, що свідчить про незаконність ухвали суду першої інстанції.

В даному випадку, судом першої інстанції допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та в порядку ч.6 ст.9, п.2 ч.1 ст.413, 415 КПК України скасування оскаржуваного судового рішення, з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_8 , а кримінальне провадження закрито, - скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: