Справа № 161/7815/25 Провадження №11-сс/802/247/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст.321, ч.1, 2 ст.307 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000128 від 25.04.2024.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Зазначено і про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, що стверджується матеріалами кримінального провадження, а також існують підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, спотворити, або сховати будь-яку із речей та документів, що мають значення для досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення. Посилаючись на це, слідчий у поданому клопотанні просить застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, оскільки лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, так як існують обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2025 таке клопотання слідчого задоволено.

Підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючому, раніше не судимому,обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21.06.2025 включно. Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з 23.04.2025.

Водночас, на підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 грн.

У разі внесення застави на підозрюваного відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою ж їх вимогою; не відлучатися із населеного пункту м. Володимир Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; здати на зберігання у відповідний орган - Управління Державної міграційної служби України - паспорт України для виїзду за кордон; утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, його особу, а також існування ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що й дає обґрунтовані підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави. При цьому, жоден більш м`який запобіжних захід, що не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та обрати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме - домашній арешт. Зазначає про те, що слідчим суддею при розгляді клопотання не враховано того, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації і проживання, де проживає разом з матір`ю та батьком - пенсіонером, який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок перенесення інсульту та відповідно потребує сторонньої допомоги. Ці обставини свідчать про міцність соціальних зв`язків підозрюваного. Крім того вказує і про те, що ОСОБА_8 як наркозалежна особа тривалий час перебуває на бупронофріновій програмі терапії залежностей і вживання лікарського препарату - бупронофріну гіброхлориду є необхідною умовою цієї програми. Саме ж припущення сторони обвинувачення щодо майбутньої поведінки ОСОБА_8 , тобто наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є безпідставним, оскільки не підтверджено належними і допустимими доказами. Апелянт переконаний, що є цілком законні підстави для обрання щодо його підзахисного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а саме домашнього арешту, який на його думку, належним чином забезпечить процесуальну його поведінку як підозрюваного під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали і просили задовольнити, прокурора і слідчого, які її заперечили та просили залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом вірно встановлено, і це повністю відповідає матеріалам кримінального провадження, що СУ ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 25 квітня 2025 року внесеного до ЄРДР під №0000128, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 3 ст.321, ч.1, 2 ст.307 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якому після його затримання в порядку ст.208 КПК України, 24 квітня 2025 року повідомлено про підозру у їх вчиненні. Обґрунтованість підозри, стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким, як вбачається із судового рішення, слідчий суддя дав належну правову оцінку.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_8 , його вік та стан здоров`я, інших даних про його особу, наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 хоча і не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання на території Волинської області, де проживає разом з батьками, один з яких має групу інвалідності, однак немає постійного місця роботи та джерела доходів, не одружений і не навчається.

В даний час ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів - ч.1, 3 ст.321, ч.1, 2 ст.307 КК України, кількість епізодів злочинної діяльності, останні з яких за кваліфікацією злочинів є тяжкими, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Зважаючи на викладене, колегія суддів повністю погоджується із висновком слідчого судді місцевого суду про наявність ризиків того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, спотворити, або сховати будь-яку із речей та документів, що мають значення для досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою, із визначенням розміру застави, зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду клопотання, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України, тобто не пов`язаний із триманням під вартою, як про це зазначає підозрюваний.

При цьому, доводи апелянта про те, що є цілком законні підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а саме домашнього арешту, який на його думку, належним чином забезпечить його процесуальну поведінку як підозрюваного під час досудового розслідування, є цілком безпідставними, оскільки на думку колегії суддів в цій частині клопотання слідчого і рішення слідчого судді є обґрунтованим, що відповідно спростовує такі доводи сторони захисту.

Окрім того, посилання апелянта на те, що він потребує лікування від наркоманії, яке на його думку в умовах СІЗО йому не може бути надано, апеляційний судом до уваги не приймає як безпідставні.

Також не дає підстав для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою і те, що він проживає разом з матір`ю та батьком з інвалідністю, який потребує допомоги. Тому такі твердження апелянта до уваги не беруться.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя обираючи щодо підозрюваного такий запобіжний захід як тримання під вартою врахував усі обставини, що враховуються у відповідності до положень ст.178 КПК України.

Таким чином, вищенаведені й усі інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких порушень норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для скасування або зміни ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення , - без змін.

Керуючись ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді