Номер провадження: 11-кп/813/67/25
Справа № 511/1155/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

під розгляду у відкритому судовому засіданні апеляційної скарги прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської обл. від 02.03.2020 в межах к/п №0000411 від 29.05.2019 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Віньківці Хмельницької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працевлаштованого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України

установив:

Оскаржуваним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаних злочинів.

Скасовано обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

та ОСОБА_7 звільнено з-під варти в залі судового засідання.

Скасовано арешт на майно та вирішено питання щодо долі речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 187 КК України - у виді 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 146 КК України - у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Матеріали зазначеного к/п за апеляційною скаргою прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 вперше надійшли в провадження колегії суддів ОСОБА_2 (головуючий суддя), ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2020 (т. 2, а.с. 54).

Згодом, у зв`язку із неявкою обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду без поважних на те причин, ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.10.2020 було задоволено клопотання прокурора та застосовано стосовно ОСОБА_7 привід в наступне судове засідання апеляційного суду (т. 2, а.с. 88).

В подальшому, у зв`язку зі звільненням у відставку з посади суддів ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2025 було визначено колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів-учасників колегії ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (т. 2, а.с. 145).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.04.2025 було оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_7 із наданням дозволу на його затримання з метою приводу до суду апеляційної інстанції; апеляційне провадження було зупинено до його розшуку (т. 2, а.с. 151-152).

Відповідно до протоколу затримання від 02.06.2025, обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був затриманий 02.06.2025 о 10 год. о/у СКП ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській обл. ОСОБА_12 на підставі вищезазначеної ухвали апеляційного суду від 28.04.2025 та доставлений до Одеського апеляційного суду.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурором ОСОБА_6 було заявлено клопотання про відновлення апеляційного провадження та застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників апеляційного провадження, проаналізувавши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду.

Враховуючи встановлення місця знаходження, затримання та доставку обвинуваченого ОСОБА_7 в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів доходить переконання про необхідність відновлення апеляційного провадження для розгляду апеляційної скарги прокурора та припинення розшуку ОСОБА_7 , проти чого учасники провадження не заперечують.

Що стосується клопотання прокурора в частині застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд апеляційної інстанції зауважує на наступному.

Частина 1 ст. 331 КПК України встановлює, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу, згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу («Запобіжні заходи, затримання особи»).

За приписами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд бере до уваги, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ч. 1 ст. 179 КПК України встановлено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що вироком Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 02.03.2020 ОСОБА_7 було визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України (т. 2, а.с. 23-34).

В подальшому, на зазначений вище вирок суду 1-ої інстанції стороною обвинувачення було подано апеляційну скаргу, в якій прокурор просить ухвалити стосовно ОСОБА_7 обвинувальний вирок, внаслідок чого, на підставі вимог ч. 4 ст. 401 КПК України, участь обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному розгляді є обов`язковою у зв`язку із порушенням прокурором питання про погіршення його правового становища.

Проте обвинувачений ОСОБА_7 в судові засідання апеляційного суду неодноразово не з`являвся, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, ухвали суду про його привід в судове засідання не виконувались у зв`язку із неможливістю встановлення його місце знаходження, внаслідок чого останнього було оголошено у розшук та в подальшому затримано правоохоронними органами.

Відтак, з урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання ризику перешкоджання кримінальному провадженню, обумовленого можливістю погіршення його правового становища за апеляційною скаргою сторони обвинувачення, стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 на даній стадії кримінального провадження необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків прибувати за кожною вимогою до апеляційного суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Роздільнянського райсуду Одеської обл. від 02.03.2020 - відновленню, розшук обвинуваченого ОСОБА_7 - скасуванню та стосовно нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на останнього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 179, 190, 191, 331, 335, 370, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Відновити апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_8 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської обл. від 02.03.2020, яким ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, у зв`язку з його розшуком.

Розшук обвинуваченого ОСОБА_7 - скасувати.

Застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на останнього строком до 02.08.2025 наступних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до апеляційного суду;

- повідомляти апеляційний суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4