ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/46/25
Головуючий в суді І інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора зі змінами на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2023 року в кримінальному провадженні №0000865 від 17 червня 2023 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Золочів Харківської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на строк 3 (три) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_8 зобов`язано:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 4125 (чотири тисячі сто двадцять п`ять) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою скасовано та його звільнено з під варти.

Постановлено, що у разі направлення ОСОБА_8 для відбування реального покарання йому слід зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25 серпня 2023 року по 11 грудня 2023 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, скоєного за наступних обставин.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку і діє на теперішній час.

ОСОБА_8 17.06.2023 року, в нічний час доби, (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом віджиму металопластикових дверей, проник до приміщення охорони, розташованого на території кладовища с. Комишани, звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно а саме: електричний чайник марки «Delfa» модель 300 Х, бувший у використанні, вартістю 300 гривень 00 копійок, подовжувач на три розетки довжиною 2 метра, бувший у використанні вартістю 130 гривень 00 копійок, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 , на суму 430 гривень. 00 копійок.

Суд кваліфікував вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 , 05.08.2023 року, о 03:25 годині, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, повторно, шляхом віджиму металопластикових дверей, проник до приміщення охорони, розташованого на території кладовища с. Комишани, звідки таємно викрав належне потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майно: електричний вентилятор «Eurom» модель VS 16, 240V-50 Hz, бувший у використанні, вартістю 450 гривень 00 копійок, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_9 , на суму 450 гривень 00 копійок.

Суд кваліфікував вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із вироком суду в питанні звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про можливість виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, не взяв до уваги ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень та обставини їх вчинення.

На думку прокурора неправильне застосування судом першої інстанції вимог ст.75 КК України призвело до призначення ОСОБА_8 надмірно м`якої міри покарання.

Поза увагою суду залишилось те, що вчинені ОСОБА_8 діяння відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів та вчинені у період воєнного стану. Крім того, суд першої інстанції не в повній мірі врахував відомості, що характеризують особу обвинуваченого в частині його потенційної суспільної небезпеки, так як останній розуміючи негативні наслідки своїх дій вчинив крадіжку із проникненням до приміщення, що вказує на небезпечність його дій у контексті вчинення ним кримінальних правопорушень.

Звертає увагу, що обвинувачений хоч раніше і не судимий в порядку ст.89 КК України, але раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та перебуває на обліку у лікаря-нарколога, офіційно не працевлаштований, законного заробітку не має, а тому для забезпечення свого життя, порушуючи правовий порядок на території міста Херсон, де ведуться бойові дії, зможе продовжити свою злочинну діяльність.

На думку сторони обвинувачення ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі, оскільки саме цей захід примусу внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватися положень закону і позбавить можливості вчиняти нові правопорушення.

Перший заступник керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до апеляційного суду зі змінами до апеляційної скарги в яких просить вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11.12.2023 стосовно ОСОБА_8 змінити з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Дії ОСОБА_8 за епізодом від 17.06.2023 перекваліфікувати із ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України та кваліфікувати як «незаконне проникнення до іншого володіння особи».

Дії ОСОБА_8 за епізодом від 05.08.2023 перекваліфікувати із ч. 4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст. 162 КК України та кваліфікувати як «незаконне проникнення до іншого володіння особи».

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вказати, що витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/122-23/2546-Д від 07.08.2023, вартість якої склала 1195 гривень, судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/122-23/2863-Д від 30.08.2023, вартість якої склала 2390 гривень, стягнути з ОСОБА_8 на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь приватного судового експерта ОСОБА_11 процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчих експертиз № 3494/23 від 17.08.2023, вартість якої склала 280 гривень, № 3496/23 від 17.08.2023, вартість якої склала 260 гривень.

У решті вирок суду першої інстанції просить залишити без змін.

В обґрунтування вказаних змін до апеляційної скарги перший заступник керівника Херсонської обласної прокуратури послався на те, що Законом України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» яким ст.51 КУпАП викладено у новій редакції та змінено розмір дрібного викрадення чужого майна.

Вказує, відповідно до положень вказаного закону кримінальна відповідальність за крадіжку, що вчинена у 2023 році настає у разі викрадення майна вартістю від 2684 гривень.

Поруч із цим, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_8 визнано винним у таємному викраденні 17 червня 2023 року та 05 серпня 2023 року майна ОСОБА_9 , поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану на суму 430 гривень та 450 гривень. Таким чином, оскільки вартість викраденого ОСОБА_8 майна менша, за відповідний розмір з якого може настати кримінальна відповідальність відповідно до ст.58 Конституції та ст.5 КК України має бути застосовано принцип зворотної дії закону у часі.

В той же час звертає увагу, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, зокрема формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, встановлено факт протиправного проникнення 17 червня 2023 року та 05 серпня 2023 року ОСОБА_8 до іншого приміщення потерпілої ОСОБА_9 , що підтверджено обвинуваченим під час допиту в суді першої інстанції. Вказаний факт також підтверджується письмовими доказами.

Таким чином, на думку прокурора, дії обвинуваченого за епізодами від 17 червня 2023 року та 05 серпня 2023 року слід кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України, що не погіршує його становище.

Просить з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу.

Також, перший заступник керівника Херсонської обласної прокуратури вказує на те, що ухвалюючи вирок, суд першої інстанції не вирішив питання щодо розподілу процесуальних витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_8 , зокрема щодо конкретизації їх розміру та суб`єкта, якому такі витрати мають бути відшкодовані.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 09 жовтня 2024 року звернувся до Херсонського апеляційного суду із клопотанням про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи зміненої апеляційної скарги прокурора, просив змінити вирок суду першої інстанції.

Захисник ОСОБА_7 просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та закрити кримінальне провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію захисника.

В судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях.

В останньому слові обвинувачений ОСОБА_8 вказав, що вину визнає, просив суворо не карати.

Мотиви Суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 3 КК України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки, визначаються тільки цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Як убачається зі змісту оскаржуваного вироку ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі - Закон №3886 від 18 липня 2024 року), що набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни Кодексу України про адміністративні правопорушення в частині визначення «дрібного викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати».

Зазначеним законом ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладено у новій редакції відповідно до якої дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати визначено викрадення майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.1 ст.51 КУПАП), або якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.51 КУпАП).

В залежності від вартості майна на момент вчинення правопорушення (до 0,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян чи від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) законодавцем диференційовано міру адміністративної відповідальності за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

За наведеного, з огляду на те, що ст.51 КУпАП викладено в редакції Закону №3886 від 18 липня 2024 року, Закон № 1449-VI від 04 вересня 2009 року, який передбачав менший розмір вартості майна, викрадення якого визначалося як «дрібне викрадення чужого майна», втратив чинність.

Така зміна положень КУпАП з огляду на те, що у кримінальному законі не визначено розмір кримінально караної крадіжки, є зміною кримінального законодавства, яка пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність особи, а тому Закону №3886-ІХ від 18 липня 2024 року має зворотню дію в часі і поширюється, на діяння ОСОБА_8 , які вчинені ним 17 червня 2023 року та 05 серпня 2023 року.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 ст.5 Кримінального кодексу України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Аналогічні вимоги обов`язковості ретроактивного застосування кримінального закону, який скасовує караність діяння, містяться у статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції), яка є частиною національного законодавства України та в практиці Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд).

Так, у рішенні у справі Scoppola v. Italy (№ 2) §§ 103-109 Європейський суд з прав людини вказав, що «пункт 1 статті 7 гарантує не лише принцип не зворотної дії більш суворих кримінальних законів, але також, - принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону». Цей принцип втілений у правилі, згідно з яким, коли існують розбіжності між кримінальним законом, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливим до відповідача.

Вбачається, що ОСОБА_8 інкриміновано скоєння двох епізодів протиправної діяльності, які кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України. Так, 17 червня 2023 ОСОБА_8 вчинено таємне викрадення майна вартістю 430 гривень, а 05 серпня 2023 року вартістю 450 гривень.

З огляду на положення ч.1 ст.5 КК України, ст.51 КУпАП в редакції Закону №3886 від 18 липня 2024 року, в 2023 році кримінально караним викраденням чужого майна є таке викрадення чужого майна, вартість якого на момент вчинення діяння перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 2684 гривні (50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року * 2).

Таким чином, станом на 09 серпня 2024 року скоєні ОСОБА_8 діяння не є кримінально караними, у зв`язку із набранням чинності закону №3886 від 18 липня 2024 року та втратою чинності Закону № 1449-VI від 04 вересня 2009 року.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до положень ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4- - 1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

У суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 надав згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За таких обставин, враховуючи імперативні вимоги ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечував проти закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_8 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо нього за ч.4 ст.185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Що стосується доводів першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури щодо необхідності перекваліфікації дії обвинуваченого на ч.1 ст.162 КК України, оскільки наявними у справі доказами доведено факт його проникнення до іншого приміщення, то суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України.

Так, предметом кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України може бути житло або інше володіння фізичної особи. У контексті цієї статті житлом фізичної особи слід визнавати житловий будинок, квартиру, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Інше, крім житла, володіння особи - це земельні ділянки, гаражі, погреби, інші будівлі господарського, у т. ч. виробничого призначення, відокремлені від житлових будівель, будь-які інші об`єкти, щодо яких особа здійснює право володіння (наприклад, транспортний засіб).

Таким чином, потерпілою особою від кримінального проступку, передбаченого ст.162 КК України може бути лише фізична особа. Порушення встановленого законом порядку проникнення до приміщення, яке належить на праві власності юридичній особі, не утворює склад злочину, передбачений ст. 162 КК України.

В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_8 17 червня 2023 року та 05 серпня 2023 року проник до приміщення охорони, що розташоване на території кладовища в с.Комишани.

З огляду на те, що матеріали провадження не містять жодних відомостей, що вказане приміщення охорони належить фізичній особі, та вказана обставина стороною обвинувачення не доведена, апеляційний суд не вбачає підстав для кваліфікації дій обвинуваченого за ст.162 КК України.

Що стосується доводів першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури про неправильне вирішення судом питання щодо розподілу процесуальних витрат та необхідності стягнення їх частини на рахунок держави (вартості дактилоскопічних експертиз), а іншої частини на рахунок приватного експерта ОСОБА_12 (вартості судово-товарознавчих експертиз), то апеляційний суд вважає їх також необґрунтованими.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, який викладено у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності, крім як на підставі ст.46 КК України, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

У даному кримінальному провадженні проведено:

-судово-товарознавчу експертизу №3494/23 від 17 серпня 2023 року, витрати на яку склали 280 гривень;

-судово-товарознавчу експертизу №3496/23 від 17 серпня 2023 року, витрати на яку склали 260 гривень;

-судово-дактилоскопічну експертизу №СЕ-19/122-23/2546-Д від 07 серпня 2023 року, витрати на яку склали 1195 гривень;

-судово-дактилоскопічну експертизу №СЕ-19/122-23/2863-Д від 30 серпня 2023 року, витрати на яку склали 2390 гривень.

Вказані витрати понесені органом досудового розслідування.

Враховуючи, що кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_8 діяння скасована та наявні підстави для закриття кримінального провадження, при цьому ініціатором проведення експертиз в ході кримінального провадження був орган досудового розслідування, відповідно до приписів статей 122, 124 КПК України витрати на проведення експертиз не підлягають стягненню з обвинуваченого, а мають бути віднесені на рахунок держави.

Крім того, апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. З огляду на викладене долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Також, відповідно до ч. 4. ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З огляну на викладені положення кримінального процесуального законодавства, арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 серпня 2023 року та 17 серпня 2023 року, справа №766/3133/23 слід скасувати.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.124,404, 405, 407, 417, 479-2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора залишити без задоволення.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Кримінальне провадження №0000865 від 17 червня 2023 року за ч.4 ст.185 КК України стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати на проведення, судово-товарознавчої експертизи №3494/23 від 17 серпня 2023 року, в сумі 280 гривень, судово-товарознавчої експертизи №3496/23 від 17 серпня 2023 року, в сумі 260 гривень, судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/122-23/2546-Д від 07 серпня 2023 року, в сумі 1195 гривень, судово-дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/122-23/2863-Д від 30 серпня 2023 року, в сумі 2390 гривень, віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2023 року та 17.08.2023 року, справа № 766/3133/23 на тимчасово вилучене майно, а саме: кепку жовтого кольору з написом «Херсонський державний аграрний університет. Україна», футболку сірого кольору, з червоними вставками з надписом «Соugars», сумку чорного кольору, металеву викрутку сірого кольору з маркуванням «1.2х200» - скасувати.

Речові докази:

-електричний чайник марки «Delfa» модель 300 Х, подовжувач 2 метра білого кольору, вентилятор «Eurom» модель VS 16, передані потерпілій ОСОБА_9 - вважати повернутим власнику;

-кепку жовтого кольору з написом «Херсонський державний аграрний університет. Україна» футболку сірого кольору, з червоними вставками з надписом «Соugars», які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області - повернути ОСОБА_8 ;

-металеву викрутку сірого кольору з маркуванням «1.2х200», яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області - знищити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4