Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/1464/25
Провадження № 1-кп/553/536/2025
У Х В А Л А

Іменем України

14.05.2025м. Полтава

Подільський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні двох дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у кримінальному проваджені за ознаками кримінального проступку, передбаченогоч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м.Полтави надійшло клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 14.03.2025 року відносно вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 13.03.2025 року близько 11:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості за адресою: м.Полтава, просп. Миколи Вавілова, поблизу лісового насадження, у кущах, знайшов зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, помістив до правої кишені штанів, ти самим придбав та зберігав при собі психотропну речовину без мети збуту, оскільки розумів, що дана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP.

У подальшому, 13.03.2025 близько 11:45 год. перебуваючи поблизу будинку №2-а по проспекту Миколи Вавілова в м.Полтаві, ОСОБА_7 був зупинений працівником поліції та в подальшому у присутності двох запрошених понятих, за добровільною згодою видав працівникам поліції зіп-пакет, в якому знаходилась біла кристалічна речовина, яка є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, маса якої становить 0,345 г., яку ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ст.309 ч.1 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку підтримала. Вважає доведеними наданими доказами вчинення суспільно-небезпечного діяння у стані неосудності ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_4 , законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , у судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не заперечували.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він підтримує обставини вчинення суспільно - небезпечного діяння, які зазначені в клопотанні прокурора, не заперечує, що дійсно він 14.03.2025 року, поблизу лісового насадження, у кущах, знайшов зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, забрав собі та помістив до правої кишені штанів. Розумів, що в даному зіп-пакеті можут бути наркотичні речовина, так як раніше був наркозалежним, однак точно не знав цього, адже пакет був запакований. Не заперечує проти задоволення клопотанян прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання, дійшов висновку про обґрунтованість клопотання та про його задоволення, виходячи з наступного.

Вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 13.03.2025 в ході якого ОСОБА_7 , на вимогу працівників поліції видав зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, з відеозаписом події, що є додатком до даного протоколу;

- протоколом огляду цифрового носія та перегляду інформації котра міститься на ньому від 15.03.2025

- висновком експерта № СЕ-19/117-25/5919-НЗПРАП від 18.03.2025 року, яким встановлено, що надана на дослідження речовина білого кольоу у своєму складі містить PVP. PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено. Маса PVP в речовині становить 0,345 г. ;

-поясненнями свідка ОСОБА_10 , який в судовому засіданні зазначив, що 13.03.2025 при відпрацюванні Подільського району у м. Полтаві, по вул. Миру, зупинили чоловіка, який представився ОСОБА_7 , при спілкуванні повідомив, що при собі має психотропну речовину «солі», яку знайшов на прирічковій території та привласнив з метою власного вживання. В подальшому було викликано СОГ. В присутності понятих та на відеофіксацію дістав з кишені згорток, який було поміщено до спеціального пакету НПУ.

Зазначені докази суд визнає належними, оскільки у своїй сукупності прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, та є допустимими, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Таким чином факт вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, підтверджений сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №203 від 03.04.2025 року, вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час виявляє ознаки психічного розладу, у вигляді психічних і поведінкових розладів внаслідок комбінованого вживання псиактивних речовин (стимулятори, опіоїди), психотичний шизофреноподібний розлад (ш.F10.50 за МКХ-10) і страждав ним в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння. Вищезазначений психічний розлад позбавляв підекспертного можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння і позбавляє можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_7 на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 92 КК України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з п.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

Як передбачено ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Виходячи з роз`ясненьпостанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування»примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Суд, при визначенні виду примусових заходів медичного характеру, враховує характер душевного захворювання ОСОБА_7 та рекомендації експерта, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального злочину.

Вислухавши учасників судового провадження, з урахуванням ст.19 КК України, враховуючи висновки судово-психіатричної експертизи, суд вважає, що: суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.309 КК України, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, з приводу якого внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувані та відкрито кримінальне провадження, мало місце та є доведеним дослідженими у судовому засіданні доказами; вчинене ОСОБА_7 у стані неосудності.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, то суд вважає звільнити ОСОБА_7 від оплати витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 2387,70 гривень та компенсувати такі витрати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Речовий доказ, а саме згорток, перемотаний жовто - зеленю ізолюючою стрічкою із психотропною речовиною, який переданий на зберігання до камери речових доказів відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити.

Керуючись ст. 19 ч.2 , ст. ст. 92-94 КК України, ст. ст.503, 512-513 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянин України, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речовий доказ, а саме згорток, перемотаний жовто - зеленю ізолюючою стрічкою із психотропною речовиною, який переданий на зберігання до камери речових доказів відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - знищити.

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1