Справа №175/4953/25
провадження №1-кс/175/613/25
У Х В А Л А

Іменем України

18 квітня 2025 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000240 від 15.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000240 від 15.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000240 від 15.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий надав до суду заяву в якій просив клопотання про арешт майна розглянути без його участі.

Суд дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СВ ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області, під процесуальним керівництвом Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 15.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.04.2025 до відділення поліції №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 14.04.2025 о 17.00 год. невстановлена особа, в період воєнного стану, перебуваючи в с/т Черешня с-ще Слобожанське Дніпровського району, Дніпропетровської області, шляхом вільного доступу таємно викрала її майно, а саме рюкзак з грошовими коштами.

15.04.2025 в період часу з 04:00 год. до 04:20 год. слідчим

СВ ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_5 , було проведено огляд місця події за адресою:

АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у присутності понятих.

В ході огляду було виявлено та вилучено наступне: грошові кошти, а саме чотири купюри номіналом 100 доларів США, що мають серійні номери: - HK 47460057B K11; - MB 06611641S B2; - HF 64378527E F6; - PG 42450800B G7.

Вказані купюри вилучено та поміщено до спеціального пакету ICR0065705.

15.04.2025 зазначені грошові кошти в сумі 400 доларів США купюрами номіналом по: 100 доларів США у кількості - 4 штук визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

В ході досудового вказані речові докази самостійно або в сукупності

можуть свідчити про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є

тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення

за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства

України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положеннями ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до

приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення,

використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Таким чином, - грошові кошти в сумі 400 доларів США купюрами номіналом по: 100 доларів США у кількості - 4 штук, є речовим доказом, оскільки вказані грошові кошти є засобами та знаряддями вчинення злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв?язку із чим виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказані грошові кошти.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду клопотання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, немає.

У зв?язку з вище викладеним та з метою запобігання знищення або

пошкодження вище зазначеного майна, швидкого та неупередженого

розслідування кримінального провадження виникла необхідність звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням про арешт майна, з метою належного забезпечення збереження речових доказів по кримінальному провадженню.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачаються наявність достатніх підстав вважати, що вилучені в ході огляду речі є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а отже можуть бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у органа досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно з метою збереження, запобігання його перетворення, зміни або знищення, для подальшого проведення експертиз та використання у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього документи, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000240 від 15.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. Майно було вилучено 15 квітня 2025 року і 15 квітня 2025 року було надіслано засобами поштового зв`язку клопотання слідчого щодо арешту майна до суду.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про арешт майна суд враховує правову підставу для арешту майна, а також наслідки арешту майна, якими є фактичне позбавлення осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, суд вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на вищевказані речі та майно.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП №2 в Дніпропетровській області лейтенанта ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000240 від 15.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони, відчуження та розпорядження, яке вилучено 15.04.2025 року, а саме на чотири купюри номіналом 100 доларів США, що мають серійні номери: - HK 47460057B K11; - MB 06611641S B2; - HF 64378527E F6; - PG 42450800B G7, які поміщено до спеціального пакету ICR0065705.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський районний суд до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1