Справа № 461/8886/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1345/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09 травня 2025 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ч. 4 ст. 190 КК ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищезгаданою ухвалою клопотання слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні - старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком до 60 діб, тобто до 07 липня 2025 року включно.

На підставі ч.3 ст.183 КПК України визначено заставу, достатню для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_8 у розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 5 753 200 (п`ять мільйонів сімсот п`ятдесят три тисячі двісті) гривень.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Строк дії ухвали становить до 07 липня 2025 року включно.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги. У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.05.2025, постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання.

Прокурор ОСОБА_7 у поданій апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09.05.2025, постановити нову, якою клопотання слідчого задоволити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначити ОСОБА_8 заставу - 4953 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15 000 000 грн. з покладенням обов`язків передбачених п.1, п.2, п.3, п.4 п.8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала є необґрунтованою, тому підлягає скасуванню.

У поданих доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 зазначає, що пред`явлена підозра є необґрунтованою, наявність існування ризиків не доведено, визначений розмір застави є надмірним. Також зазначає, що у випадку переконання колегії про необхідності застосування до підозрюваного застави, просить обрати таку у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор ОСОБА_7 покликається на те, що ухвалане відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підлягає скасуванню з підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, оскільки суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Зокрема, слідчому судді було надано документи, котрі підтверджують (характеризують) матеріальний стан підозрюваного (його сім`ї), зокрема відомості про наявні об`єкти нерухомого майна, що набуті членами сім`ї підозрюваного у власність в період вчинення інкримінованих діянь, в тому числі набуті від ТОВ «БІК «Рубікон ГРУП».

Так, згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у приватній власності дружини підозрюваного - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають об`єкти нерухомого майна.

Вказані об`єкти нерухомості набуті безпосередньо у ТОВ «БІК «Рубікон ГРУП», в той час як під приводом будівництва квартир цією юридичною особою вчинялось заволодіння коштами потерпілих.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_8 , є одноосібним власником часки у 100 відсотків АТ "ГЛОРІОН", , що зареєстровано 27.08.2020. Розмір статутного капіталу цієї юридичної особи складає 35 000 000 грн.

Наведене дає підстави вважати даний випадок як виключний, коли застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, й застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів мінімальної заробітної плати, як передбачено ч. 5 ст. 182 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 , який брав участь в розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», адвокат ОСОБА_6 подану ним апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити. В задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 просили відмовити.

Прокурор ОСОБА_7 подану ним апеляційну скаргу підтримав, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 заперечив.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 з визначенням останньому розміру застави 1900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінивши у сукупності наявні у клопотанні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку на даному етапі провадження, а також оцінивши клопотання з точки зору його обґрунтованості, дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним у справі ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти наведеним ризикам, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до неї такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства ).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3, ч.4 ст. 190 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя, на переконання колегії суддів апеляційного суду, вірно, на законних підставах визначив розмір застави 1900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього законом обов`язків.

Доводи захисника, що визначений розмір застави є непомірним для ОСОБА_8 колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги, оскільки слідчим суддею суму застави визначено з урахуванням характеризуючих даних підозрюваного та обставин кримінального правопорушення в межах, передбачених абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_8 тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Із урахуванням обставин по справі, особи підозрюваного, його матеріального становища, виходячи з вимог частини п`ятої ст.182 КПК України слідчий суддя дійшов правильного висновку, що підозрюваному слід визначити заставу в розмірі 1900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Межі розміру застави залежать, зокрема, від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється. При чому у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у таких межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, що перевищує встановлені в законі граничні розміри.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Ураховуючи обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , а також дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави 1900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5 753 200 грн., є справедливим, відтак відсутні підстави для зменшення розміру застави у розмірі якому просить захисник.

На думку колегії суддів саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відсутні підстави і для збільшення розміру застави, як про це вказує прокурор у апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги характер і обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 враховуючи дані про особу, його майновий стан та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що визначений ОСОБА_8 розмір застави - 1900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у даному випадку є пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, та буде достатнім стримуючим фактором та зможе запобігти таким ризикам.

Доводи захисника, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою, апеляційний суд до уваги не бере та наголошує на тому, що оцінка доказів з точки зору, в тому числі, допустимості, а сукупності доказів з точки зору вагомості, достатності та взаємозв`язку, буде надана судом, відповідно до вимог ст. ст. 89, 94 КПК України, на іншій стадії провадження стадії судового розгляду кримінального провадження по суті, натомість, на теперішній час слідчий суддя під час розгляду клопотання лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для обрання запобіжного заходу.

Окрім цього, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на позицію, викладену в рішенні від 28.10.1994 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88, відповідно до якої, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та задоволення апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова 09 травня 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, залишити без змін, апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4