В И Р О К

іменем України

Справа №377/286/25

Провадження №1-кп/377/26/25

12 червня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , за відсутності потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження №0000013 від 15.03.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з базовою середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за наступних обставин:

11.03.2025 приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , знаходився поряд ринку на Привокзальній площі м. Славутич Вишгородського району Київської області. Реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під приводом послухати музику попросив у свого знайомого ОСОБА_5 його мобільний телефон та заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Motorola Е-14» модель «moto el4», сірого кольору ІМЕН: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ; P/N: НОМЕР_3 вартість якого складає 3299 гривні, яким розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 3299 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 , заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинив кримінальне правопорушення - проступок за ч.1 ст.190 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_7 , визнав себе винуватим повністю і показав, що 11.03.2025 приблизно о 16 годині 15 хвилин, перебував біля Привокзальної площі м. Славутича. Попросив у знайомого ОСОБА_5 , його мобільний телефон під приводом послухати музику. Після чого пішов до ломбарду і заклав мобільний телефон. На даний час у скоєному розкаюється. Повернув потерпілому мобільний телефон. Просив не застосовувати сувору міру покарання, оскільки свою неправомірну поведінку зрозумів.

Потерпілий ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про проведення судового засідання без його участі. Матеріальну шкоду повністю відшкодовано, претензій матеріального характеру не має.

Врахувавши думку учасників кримінального провадження та взявши до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини та обсяг обвинувачення і кваліфікацію злочинів, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обвинувачення і обмежився в судовому засіданні допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують її особу.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченим своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення кримінального проступку та необхідність призначення покарання.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального проступку встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство),

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

При цьому суд бере до уваги, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення класифікується відповідно до статті 12 КК України як кримінальний проступок за ч. 1 ст. 190 КК України.

Обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не перебуває і за допомогою не звертався, тобто є осудною особою. У суду відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 , працює та має легальні доходи, з його слів він працює неофіційно і має доходи на своє утримання. Раніше в силу ст. 89 КК України до кримінальної відповідальності не притягався. Врахувавши фактичні обставини вчиненого, наявність обставини, що пом`якшує покарання та обтяжує покарання, особу винного, його майновий стан, те що ОСОБА_4 , ніде не працює, засобів до існування не має, доказів платоспроможності суду не надано, неодноразово протягом року притягався до адміністративної відповідльності за ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 175-1, ч.1 ст. 44 КУпАП, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

В той же час враховуючи те що ОСОБА_7 , визнав свою провину, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільне відшкодування матеріальних збитків, вилучене майно повністю повернуто, потерпілий не має до останнього матеріальних претензій, свідчить про його не байдужість щодо вчиненого і наслідків, а також разом із конкретними обставинами справи, з врахуванням особи винного, думки прокурора про застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України, суд ввжає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік, тобто суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України і на підставі викладеного обрати йому покарання, пов`язане з обмеженням волі на певний строк, в межах санкції частини статті обвинувачення та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк і поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, п. 3, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_10 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов відсутній.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 369- 371, 373, 374-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_11 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 та п.2, п.3, п.4 ч.3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази:

- мобільний телефон марки Motorola Е-14 moto el4, чохол та коробку до мобільного телефону марки Motorola Е-14 які повернуто на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 , - залишити у останнього;

- товарний чек №001474294 від 30.01.2025, додаток №1 до договору про надання коштів у позику - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000013 від 15.03.2025.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1