Справа № 331/34/25
Провадження № 1-кс/331/772/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 07.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001097, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, пенсіонера за вислугою років, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2025 року до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного 07.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає, що ОСОБА_5 при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, у невстановлений час та місці, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановлений досудовим розслідуванням день та час 3 металевих предмети, з яких 1 з них зовні схожий на корпус гранати Ф-1 та 2 з яких зовні схожі на корпус гранати GHO-1, а також 1 предмет зовні схожий на підривач УЗРГМ та 2 предмети схожі на підривачі до гранат іноземного виробництва. Вказані предмети ОСОБА_5 переніс у невстановлене під час досудового слідства місце, де зберігав без передбаченого законом дозволу з метою збуту до 17.04.2025.

В подальшому, 17.04.2025 приблизно о 12 год. 20хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі, порушуючи вимоги ст.39 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупки бойових припасів, домовився з останнім про збут 3 металевих предметів, з яких 1 з них зовні схожий на корпус гранати Ф-1 та 2 з яких зовні схожі на корпус гранати GHO-1, а також 1 предмет зовні схожий на підривач УЗРГМ та 2 предмети схожих на підривачі до гранат іноземного виробництва.

Після чого, приблизно о 12 год. 20 хв. вищевказаного дня, ОСОБА_5 переніс 3 металевих предмети, з яких 1 з них зовні схожий на корпус гранати Ф-1 та 2 з яких зовні схожі на корпус гранати GHO-1, а також 1 предмет зовні схожий на підривач УЗРГМ та 2 предмети схожих на підривачі до гранат іноземного виробництва до 3 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де за грошові кошти у сумі 3000 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки, збув ОСОБА_7 вищевказані об`єкти.

В подальшому ОСОБА_7 добровільно в ході проведення огляду місця події видав працівникам поліції: 3 металевих предмети, з яких 1 з них зовні схожий на корпус гранати Ф-1 та 2 з яких зовні схожі на корпус гранати GHO-1, а також 1 предмет зовні схожий на підривач УЗРГМ та 2 предмети схожих на підривачі до гранат іноземного виробництва.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-25/8661-ВТХ від 18.04.2025 встановлено:

- наданий на дослідження корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні з наданим на дослідження бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ-2 є бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та вибухових пристроїв військового призначення;

- надані на дослідження корпуси бойових ручних наступальних осколкових гранат GHO-1 в конструктивному поєднанні з наданими на дослідження бойовими підривачами AF11 є бойовими ручними наступальними осколковими гранатами GHO-1 промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів та є вибуховими пристроями військового призначення.

Таким чином, за твердженням слідчого, під час досудового розслідування встановлена достатня кількість доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке кваліфікується як придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, за твердженням слідчого, доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 17.04.2025 за адресою м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 7; висновком експерта № СЕ-19/108-25/8661-ВТХ від 18.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваної у вчиненні злочину, від 17.04.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

17.04.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

18.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, слідчий у клопотанні посилався на те, що 20.03.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000367.

У подальшому, 21.03.2025 слідчим суддею Комунарського районного суду м. Запоріжжя, відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» до 18.05.2025 з правом внесення застави у розмірі 121120 гривень.

Також, за твердженням слідчого, органом досудового слідства відповідно до положень п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, що передбачено п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, за твердженням слідчого, свідчить тяжкість вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, що передбачено п.2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, проживає за рахунок своєї матері, самостійних засобів для свого забезпечення не має.

Крім того, про неможливість обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який передбачений п.4 ч.1 ст.176 КПК України, свідчить відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, принципове ігнорування встановлених норм моралі в суспільстві, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також те, що існує можливість його переховування від органів досудового слідства або суду, вчинення нових злочинів і подальшого порушення більш м`яких запобіжних заходів.

Тому, за твердженням слідчого, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваного, його майновий стан, відсутність стійких соціальних зв`язків дають підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпечити належну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали подане клопотання і просили його задовольнити.

Під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали такий запобіжний захід надто суворим та просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного проживання, щоб підозрюваний мав можливість надавати матері медичну допомогу та допомагати по господарству. Також ОСОБА_5 вказав, що він не мав корисливого мотиву і мети особистого збагачення під час продажу бойових припасів, а хотів перерахувати кошти від їх продажу на потреби ЗСУ. У вчиненому підозрюваний щиро розкаявся. Захисник також повідомила, що мати підозрюваного є людиною похилого віку і дійсно потребує допомоги по господарству, вона продала всі свої золоті прикраси, щоб внести заставу за сина, і наразі у неї вже немає фінансової можливості вносити заставу за нього. Крім того, захисник зауважила, що підозрюваний сумлінно виконував покладені на нього слідчим суддею обов`язки після внесення застави, майже постійно знаходився вдома і самостійно приходив до слідчого.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши письмові матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Згідно із ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, і повинно містити наряду з іншим: виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини (п.3); виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини (п.5).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.194 КПК України прокурор під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний довести наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із клопотання і доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, за яке передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років. Тобто, дане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення ґрунтується на свідченнях свідків, протоколах огляду покупця, видачі грошових коштів для проведення оперативної закупівлі, обшуку, огляду місця події, висновку експерта.

Досліджені в ході судового засідання докази, на які посилається слідчий у своєму клопотанні, та аналіз встановлених в ході досудового слідства обставин вчинення кримінального правопорушення об`єктивно дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

При цьому, обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 узгоджується з узагальнюючим визначенням цього поняття, сформульованим у правових позиціях Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, за змістом якого термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів або обставин, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

У той же час, слідчим суддею враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий у своєму клопотанні посилається на наявність ризиків у даному провадженні, передбачених саме п. 1 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто, ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується тяжкістю інкримінованого злочину, за яке передбачене покарання до семи років позбавлення волі.

Крім того, підозрюваний не працевлаштований, самостійних засобів для свого забезпечення не має, у зв`язку з чим можна дійти до висновку про те, що єдиним джерелом існування підозрюваного є кошти, отримані злочинним шляхом, і перебуваючи на свободі він матиме змогу вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на це, слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні належним чином обґрунтовано та доведено наявність у даному випадку ризиків, передбачених п. 1 і п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, з урахуванням встановлених відомостей про особу підозрюваного, який офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, а також з урахуванням наявних доказів, на підставі яких обґрунтовується підозра, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні і прокурором у судовому засіданні доведена недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим п.1 і п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 за останній місяць вже було двічі повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень. При цьому, останнє з них було вчинене після внесення застави на виконання ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2025 у справі №333/2435/25 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави.

Дана обставина, на переконання слідчого судді, також свідчить про неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим п.1 і п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчим суддею також враховано, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить із вимог ст.ст.178,182 КПК України, а також враховує відомості про особу підозрюваного, і, зокрема, ту обставину, що застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, застосована ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2025 у справі №333/2435/25, не змогла належним чином запобігти ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя не бере до уваги посилання ОСОБА_5 та його захисника на можливість застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту, оскільки, на переконання слідчого судді, з урахуванням наведених вище відомостей про особу підозрюваного та його діяльність даний запобіжний захід не зможе належним чином запобігти ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб - з 17 квітня 2025 року до 15 червня 2025 року включно.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, реквізити для внесення застави - отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області, , рахунок №UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. Призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_5 по справі № 331/34/25 (1-кс/331/772/2025), Жовтневий районний суд м. Запоріжжя.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави на строк дії даної ухвали покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання (м. Запоріжжя) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали встановити до 15 червня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 18 квітня 2025 року.

Повний текст ухвали складено і оголошено 22 квітня 2025 року о 08 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_12