Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/7610/24
Провадження № 1-кп/490/568/2025
У Х В А Л А

02 червня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

його захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000580 про обвинувачення

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

та

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у сел.. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332, частиною 2 статті 27 частиною 2 статті 3692 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження № 490/7610/24 про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332, частиною 2 статті 27 частиною 2 статті 3692 Кримінального Кодексу України.

Після вислуховування сторін кримінального провадження, вивчення змісту обвинувального акту та доданих до його матеріалів суд дійшов такого.

А. Стосовно предмету кримінального провадження

1. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 від "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено введення в Україні воєнного стану із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Також, Указами Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та від 06.05.2024 № 272/2024 в Україні оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, з урахуванням чого запроваджено обмеження виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Пунктом 3 вищевказаного Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, затвердженого Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації, який не одноразово продовжувався подальшими Указами Президента України, останнього разу 06.05.2024 № 272/2024, затверджено Законом № 3685-ІХ від 08.05.2024, строком на 90 діб.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово обмежено виїзд з України окремої категорії громадян. Зокрема, заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , для здійснення організації незаконного переправлення зацікавлених військовозобов`язаних осіб за кордон України, з метою незаконного збагачення шляхом отримання від вказаних осіб грошових коштів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 11.06.2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , підшукавши ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який вирішив виїхати за межі території України, зустрілися з ним в кафе «Ізба», за адресою: м. Миколаїв вул. Спаська, 75, де в ході особистої зустрічі з ним, достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , як громадянину України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, який підпадає під загальну мобілізацію до Збройних Сил України, заборонено виїзд за межі України, запевнили його, що вони з використанням особистих зв`язків організують незаконне переправлення його через державний кордон України, шляхом організації виготовлення йому «в законний спосіб» необхідних документів, для чого можуть забезпечити його вступ до вищого навчального закладу, оформлення інвалідності близьким родичам з подальшим оформленням опікунства над ними, розірвання шлюбу та оформлення опікунства над неповнолітніми дітьми з подальшим оновленням завідомо неправдивих даних про його особу в територіальному центрі комплектування міста Миколаєва, окрім Центрального району та завдяки своїм особистим зв`язкам в органах виконавчої влади міста Миколаєва, в яких вони працювали і з працівниками яких вони підтримують товариські відносини.

При цьому, ОСОБА_4 висунув вимогу в наданні йому в якості винагороди за організацію ними незаконного переправлення його за державний кордон України, шляхом організації виготовлення йому в «законний спосіб» необхідних документів на підставі яких він отримає відстрочку від мобілізації та зможе виїхати з території України, відповідно до обраного ним способу, грошові кошти в сумі від 3000 до 6000 доларів США.

02.07.2024 о 19.02 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщені кафе «Ізба» за адресою: м. Миколаїв вул. Спаська, 75, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання винагороди за організацію ними незаконного переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України, діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрівся із ОСОБА_12 , де обговорив обраний ним спосіб отримання необхідних документів, на підставі яких той отримає відстрочку від мобілізації та зможе виїхати за межі території України, а саме організацію ними оформлення фіктивного розлучення з його дружиною та подальшого отримання ним опікунства над малолітньою дитиною без наявності на то законних підстав.

А також висунув вимогу про надання йому ОСОБА_12 в якості винагороди за організацію ними незаконного переправлення його через державний кордон України у такий спосіб грошових коштів в сумі 6000 доларів США, при цьому пояснив, що до організації фіктивного розірвання шлюбу та встановлення опікунства над малолітніми дітьми, без наявності на то законних підстав, вони залучать свого знайомого адвоката, послуги якого коштують 1000 доларів США, a решту 5000 доларів США надасть ОСОБА_6 , який здійснить вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на своїх знайомих працівників будь-якого територіального центру комплектування міста Миколаєва, окрім Центрального району, який оформить йому звільнення від мобілізації на військову службу з причини здійснення ним опіки над дитиною, після чого він набуде права безперешкодного перетину державного кордону України.

При цьому ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , зі слів ОСОБА_12 було достовірно відомо, що він, як громадянин України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, підпадає під загальну мобілізацію до Збройних Сил України, у зв`язку з чим йому заборонено виїзд за межі України і оформлені на його ім`я документи про встановлення опікунства над малолітньою дитиною, без наявності на то законних підстав, будуть являтися завідомо неправдивими документами, а перетин ОСОБА_12 державного кордону України по вказаним, завідомо неправдивим документам, с незаконним.

04.07.2024 о 19.00 годині ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання незаконної винагороди за організацію ними незаконного переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України, діючи умисно, з корисливих мотивів, зустрілися у приміщені кафе «Ізба», за адресою: АДРЕСА_3 з ОСОБА_12 , де обговорили обраний ним спосіб отримання необхідних документів на підставі яких той отримає відстрочку від мобілізації та зможе виїхати з території України, а саме організацію ними оформлення розлучення з дружиною та подальшого отримання опікунства над дитиною, чим здійснили організацію незаконного переправлення ОСОБА_12 через державний кордон України, почали здійснювати керівництво такими діями та сприяли його вчиненню порадами, вказівками, визначивши спосіб отримання завідомо неправдивих документів, після оформлення яких він зможе виїхати за кордон та зобов`язалися надати засоби у вигляді організації отримання вказаних завідомо неправдивих документів, які надають право виїзду за кордон та усунути перешкоди шляхом здійснення впливу на працівників будь-якого територіального центру комплектування міста Миколаєва, окрім Центрального району, які оновлять його дані у реєстрах військовозобов`язаних осіб, як особи, яка є опікуном малолітньої дитини.

Після чого, ОСОБА_4 у своєму автомобілі MITSUBISHI LANSER державний реєстраційний знак НОМЕР_1 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 6000 доларів США, що у відповідності до курсу НБУ станом на 04.07.2024 складає 244559,4 грн, які перерахувавши помістив до бардачку цього автомобіля.

2. Вказані дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кваліфіковані за частиною 3 статті 332, частиною 2 статті 27 частиною 2 статті 369-2 Кримінального Кодексу України.

Б. Стосовно умов здійснення цього кримінального провадження.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року (затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24 лютого 2022 року) /із змінами, внесеними Указами: від 14 березня 2022 року № 133/2022 (затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ); від 18 квітня 2022 року № 259/2022 (затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), від 17 травня 2022 року № 341/2022 (затвердженим Законом України від 23 травня 2022 року № 2263-ІХ), від 12 серпня 2022 року № 573/2022 (затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), від 07 листопада 2022 року № 757/2022 (затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738 - ІХ), від 06 лютого 2023 року № 58/2023 (затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ), від 01 травня 2023 року (затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ), від 26 липня 2023 року № 451/2023 (затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ), від 06 листопада 2023 року № 734/2023 (затвердженим Законом України від 07 листопада 2023 року № 3429-IX), від 05 лютого 2024 року № 49/2024 (затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ), від 23 липня 2024 року № 469/2024 (затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ), від 28 жовтня 2024 року (затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ), від 14 січня 2025 року № 26/2025 (затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-ІХ), від 06 травня 2024 року № 271/2024 (затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-IX) / з 24 лютого 2022 року й до теперішнього часу в Україні безперервно діє військовий стан.

В. Стосовно обставин, пов`язаних із вирішенням питання про призначення цього кримінального провадження до судового розгляду.

1. В межах цього кримінального провадження будь-яких угод не укладено, через що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України є відсутніми.

2.Підстави для закриття кримінального провадження, передбачені пунктом 2 частини 3 статті 314 КПК України на цей час також відсутні.

3. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні в цілому відповідає вимогам статті 291 КПК України, про його невідповідність цим вимогам сторони не посилаються.

Отже, підстави для прийняття рішення про повернення обвинувальних актів прокурору, передбачені пунктом 3 частини 3 статті 314 КПК України, в цьому випадку також відсутні.

4. Це кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду міста Миколаєва, заперечень проти такого сторонами не наведено.

Отже, підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктом 4 частини 3 статті 314 КПК України, в цьому випадку також є відсутніми.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 314, частини 1 статті 315 КПК України за такого справу необхідно призначити до судового розгляду, провівши задля цього підготовчі дії, що передбачені частиною 2 цієї статті.

Г. Стосовно питань, пов`язаних із підготовкою справи до судового розгляду.

1. Відповідно до частин 1 та 2 статті 31 Кримінального Процесуального Кодексу України за такого це кримінальне провадження слід здійснювати суддею одноособово.

2. Далі, суд має відповідно до пункту 1 частини 2 статті 315 Кримінального Процесуального Кодексу України визначити дату та місце проведення судового засідання з розгляду цього кримінального провадження.

Враховуючи його предмет, навантаження суду та учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд цього кримінального провадження на 15 липня 2025 року на 15:00 годину.

3. Судове засідання слід проводити за участі обвинувачених, їх захисників, потерпілих та прокурора.

4. Враховуючи, що про проведення закритого судового засідання сторони не просять, та передбачені законом підстави для такого є відсутніми, розгляд справи слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Ґ. Стосовно? ? застосування запобіжного заходу відносно кожного з обвинувачених

Щодо обвинуваченого ОСОБА_4

І......Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про заміну обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання.

1. В обґрунтування послався про те, що обвинувачений ОСОБА_4 як протягом досудового розслідування, так й під час перебування справи у суді сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки; до того ж наразі проходе військову службу за мобілізацією.

Таке, на переконання захисника, доводять, що наразі ризики, що були врахованими слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, як не повністю зникли, то, щонайменше, змінили такою мірою, що це дозволяє змінити обраний відносно його підзахисного запобіжний захід на менш суворий.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання свого захисника підтримав.

2. Прокурор під час підготовчого судового засідання проти задоволення заявленого клопотання заперечував, спираючись про те, що процесуальна поведінка обвинуваченого є належною саме завдяки застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

ІІ......Вирішуючи це клопотання, суд, окрім обставин, встановлених вище, враховує ще таке.

1. В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Вітовського /на той час Жовтневого/ районного суду Миколаївської області ОСОБА_13 від 06 липня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому слідчим суддею була визначена сума застави у розмірі 241.840 грн., за умови внесення якої ОСОБА_4 підлягав звільненню з-під варти з покладанням додаткових обов`язків:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

-не відлучатися із міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утриматися від спілкування зі свідками, з іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Під час застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя виходили з того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину та існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 Кримінального Кодексу України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні).

2. На виконання згаданої ухвали слідчого судді 08 липня 2024 року ОСОБА_14 відповідно до квитанції № 70005038 через АБ «Укргазбанк» була перерахована вказана слідчим суддею сума, як застава за ОСОБА_4 .

3. Наразі ОСОБА_4 призваний до Лав Збройних Сил України за мобілізацією на особливий період та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 у військовому званні «солдат».

ІІІ......Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

1. Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

2. Відповідно до частини 1 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України запобіжними заходами є:

-особисте зобов`язання;

-особиста порука;

-застава;

-домашній арешт;

-тримання під вартою.

2.1. Відповідно до статті 179 цього Кодексу особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

2.2. Відповідно до статті 180 Кримінального Процесуального Кодексу України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

2.3. Відповідно до частини 1 статті 182 Кримінального Процесуального Кодексу України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 цієї статті розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2.4. Відповідно до частини 1 статті 181 Кримінального Процесуального Кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

2.5. Відповідно до статті 183 Кримінального Процесуального Кодексу України

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

3. Відповідно до приписів статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України та норм статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

3.1. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

3.2. У рішенні від 19 березня 2024 року у справі «Parildak v. Turkey»1 Європейський Суд з Прав Людини, ґрунтуючись на своїй попередній практиці, виснував таке

Стаття 5 Конвенції гарантує фундаментальне право на свободу та безпеку. Це право має велике значення в «демократичному суспільстві» за духом Конвенції.

Кожен має право на захист цього права, тобто не бути та не залишатись позбавленим свободи інакше, як відповідно до вимог пункту 1 статті 5. Перелік виключень, наведений у пункті 1 статті 5, є виключним та лише його вузьке тлумачення відповідає меті та завданням цього положення, гарантуючи, що ніхто не буде свавільно позбавленим волі.

Підпункт (с) пункту 1 статті 5 не вимагає, щоб слідчі органи зібрали достатні докази для висунення обвинувачення ані під час арешту, ані під час утримання під вартою в поліції. Метою допиту при затриманні відповідно до цього пункту є завершення розслідування шляхом підтвердження чи виключення конкретних підозр, що обґрунтовували арешт. отже, факти що є підставами для підозри, не мають бути того ж рівня, що ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку та навіть для висунення обвинувачення

Менше з тим, «правдоподібність» підозр, якими має бути обґрунтований арешт, являє собою суттєвий елемент захисту, передбачений статтею 5 § 1 (с) Конвенції від свавільного позбавлення волі. Ось чому самої по собі «добросовісної» підозри недостатньо.

Слова «правдоподібні підстави» означають, що повинні існувати факти чи інформація, здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення. Те, що є «правдоподібним», залежить від сукупності обставин. … Таким чином, уряд-відповідач зобов`язаний повідомити Суду принаймні певні факти чи інформацію, здатну переконати його в тому, що існували вірогідні підстави підозрювати заарештовану особу у вчиненні передбачуваного злочину.

Термін «правдоподібність» також стосується порогу, якого має досягти підозра, щоби переконати об`єктивного спостерігача в правдоподібності звинувачень. Як правило, проблеми в цій сфері виникають на рівні фактів. Додатково до фактичного аспекту існування «імовірних підстав для підозри» у значенні статті 5 § 1 c) вимагає, щоб факти, на які посилаються, могли обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під дію одного з розділів Кримінального кодексу, який стосується кримінальної поведінки. Таким чином, вочевидь не може бути «розумної підозри», якщо дії або факти, висунуті затриманому, не утворювали складу злочину в момент їх вчинення.

/пункти 55 62/

4. Відповідно частини 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6)пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7)докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9)носити електронний засіб контролю.

IV……З огляду на ці приписи діючого законодавства та настанови судової практики суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_4 .

1. Оскільки по справі лише здійснюється підготовче провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

2. Та, стосовно змісту цієї підозри, суд відзначає, що вона полягає ні в чому іншому, як у тому, що

ОСОБА_4 здійснив «продаж» свого реального чи удаваного впливу на відповідних посадових осіб з метою надання ОСОБА_12 можливості виїхати за кордон всупереч встановленого порядку.

Та на теперішній час така підозра видається цілком «правдоподібною».

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду та слідства.

1.1. Наявність цього ризику слідчий суддя обґрунтовував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим.

1.2. В той же час, суд відзначає, що на теперішній час ОСОБА_4 є військовослужбовцем.

В зв`язку з таким суд відзначає, що він, проходячи військову службу у найпершому військовому званні, постійно перебуває під контролем своїх командирів.

Таке майже унеможливлює його зникнення «з поля зору» правоохоронних органів.

Отже, ризик його ухилення від суду як не повною мірою зник, то істотно зменшився.

2. Ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

2.1. Наявність цього ризику слідчий суддя обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 , використовуючи свої зв`язки в органах державної влади, може вчинити дії, що призведуть до втрати важливих доказів у кримінальному провадженні.

2.2. В той же час, суд відзначає, що на теперішній час досудове розслідування завершене.

Таке, окрім іншого, означає, що наразі на переконання органів досудового розслідування, зібрані усі документи, що мають значення для цього кримінального провадження.

Таке робить безпредметним припущення про те, що ОСОБА_4 може спотворити документи, що мають значення для кримінального провадження.

Отже, цей ризик, на переконання суду, наразі зник.

3. Ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

3.1. Наявність цього ризику слідчий суддя обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 може, використовуючи свої зв`язки, вживати заходів щодо отримання вигідних для нього показань.

3.2. В той же час, суд повторює, що наразі досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершене, отже, на переконання органів досудового розслідування, усі відомості, необхідні для розгляду цього кримінального провадження, вже зібрані.

Таке не дозволяє вважати, що на теперішній час вплив на свідків є доцільним.

(а) Суд повторює, що наразі досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершене, отже, на переконання органів досудового розслідування, усі відомості, необхідні для розгляду цього кримінального провадження, вже зібрані.

Таке не дозволяє вважати, що на теперішній час вплив на свідків може є доцільним.

(б) Суд також відзначає, що протягом усього часу здійснення цього кримінального провадження жодних дій щодо впливу на свідків ОСОБА_4 не вчиняв.

Наведене доводить, що на теперішній час ризик впливу на свідків з боку ОСОБА_4 також істотно зменшився.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..

1. Суд, перш за все, відзначає, що на теперішній час відносно ОСОБА_4 застосовується запобіжний захід у вигляді застави.

2. Далі, суд відзначає, що на теперішній час строк застосування відносно ОСОБА_4 обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України, сплинув, отже ці обов`язки наразі не є чинними.

Отже, на теперішній час запобіжний захід у вигляді застави забезпечує лише виконання обвинуваченим обов`язку щодо явки до суду.

Принагідно, суд відзначає, що це означає, що наразі застосований запобіжний захід в змозі запобігти лише ризику ухилення від суду.

3. Далі, суд відзначає, що на теперішній час ризики, що були врахованими під час обрання запобіжного заходу, істотно зменшились.

При цьому ступінь їх зменшення є таким, що об`єктивно зумовлює пом`якшення обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

4. Підсумовуючи, суд відзначає таке:

-як зазначалось вище, обраний запобіжний захід наразі забезпечує лише явку обвинуваченого до суду;

-виконання обвинуваченим такого обов`язку, з огляду на той факт, що він проходе військову службу, є цілком можливо забезпечити й шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу;

-суд повторює, що ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, на цей час істотно зменшились.

5. Стосовно ж посилань прокурора суд відзначає, що в дійсності, як доведено вище, обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід наразі здатен забезпечити лише явку обвинуваченого до суду; виконання інших процесуальних обов`язків, всупереч посиланням прокурора про протилежне, забезпечити не є здатним.

Та, як зазначалось вище, забезпечення саме цього обов`язку можливо й шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу.

З огляду на наведене суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід слід змінити на особисте зобов`язання, задовольнивши відповідне клопотання захисника ОСОБА_5 .

При цьому:

-на обвинуваченого ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, необхідні для забезпечення його явки до суду;

-внесену за нього суму застави слід повернути заставодавцеві;

-обвинуваченому ОСОБА_4 також слід повернути вилучений в нього паспорт для виїзду за кордон.

Отже, клопотання захисника щодо застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_6

І......Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про заміну обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу з застави на особисте зобов`язання.

1. В обґрунтування послався про те, що ризики, які були врахованими під час застосування цього запобіжного заходу наразі зникли.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання свого захисника підтримав.

2. Прокурор під час підготовчого судового засідання проти задоволення заявленого клопотання заперечував, спираючись про те, що процесуальна поведінка обвинуваченого є належною саме завдяки застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

ІІ......Вирішуючи це клопотання, суд, окрім обставин, встановлених вище, враховує ще таке.

1. В межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Вітовського /на той час Жовтневого/ районного суду Миколаївської області ОСОБА_13 від 06 липня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому слідчим суддею була визначена сума застави у розмірі 241.840 грн., за умови внесення якої ОСОБА_6 підлягав звільненню з-під варти з покладанням додаткових обов`язків:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та місця роботи;

-не відлучатися із міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утриматися від спілкування зі свідками, з іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Під час застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя виходили з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину та існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 Кримінального Кодексу України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні).

2. На виконання згаданої ухвали слідчого судді 08 липня 2024 року ОСОБА_15 відповідно до квитанції № 9347-643-3837-3226 через АТ КБ «Приватбанк» була перерахована вказана слідчим суддею сума, як застава за ОСОБА_15 .

3. Наразі ОСОБА_6 призваний до Лав Збройних Сил України за мобілізацією на особливий період та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 у військовому званні «старший лейтенант».

ІІІ......Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд враховує наведені вище приписи:

-статті 8, частини 1 статті 176, частини 1 статті 177, статей 179, 180, 181, 182, 183, частини 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України;

-наведених вище настанов прецедентної практики Європейського Суду з Прав Людини.

IV……З огляду на ці приписи діючого законодавства та настанови судової практики суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину ОСОБА_6 .

1. Оскільки по справі лише здійснюється підготовче провадження, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, що йому інкримінується на даній стадії судового розгляду не перевіряється, а встановлення його вини/невинуватості можливо лише під час ухвалення вироку по суті пред`явленого обвинувачення.

Метою ж застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого наразі є забезпечення можливості подальшого розслідування кримінальної справи, яке /подальше розслідування/ повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

2. Та, стосовно змісту цієї підозри, суд відзначає, що вона полягає ні в чому іншому, як у тому, що

ОСОБА_6 здійснив «продаж» свого реального чи удаваного впливу на відповідних посадових осіб з метою надання ОСОБА_12 можливості виїхати за кордон всупереч встановленого порядку.

Та на теперішній час така підозра видається цілком «правдоподібною».

Стосовно наявності передбачених законом ризиків.

1. Ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду та слідства.

1.1. Наявність цього ризику слідчий суддя обґрунтовував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим.

1.2. В той же час, суд відзначає, що на теперішній час ОСОБА_6 є військовослужбовцем.

В зв`язку з таким суд відзначає, що він, проходячи військову службу у найпершому військовому званні, постійно перебуває під контролем своїх командирів.

Таке майже унеможливлює його зникнення «з поля зору» правоохоронних органів.

Отже, ризик його ухилення від суду як не повною мірою зник, то істотно зменшився.

2. Ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

2.1. Наявність цього ризику слідчий суддя обґрунтовував тим, що ОСОБА_6 , використовуючи свої зв`язки в органах державної влади, може вчинити дії, що призведуть до втрати важливих доказів у кримінальному провадженні.

2.2. В той же час, суд відзначає, що на теперішній час досудове розслідування завершене.

Таке, окрім іншого, означає, що наразі на переконання органів досудового розслідування, зібрані усі документи, що мають значення для цього кримінального провадження.

Таке робить безпредметним припущення про те, що ОСОБА_6 може спотворити документи, що мають значення для кримінального провадження.

Отже, цей ризик, на переконання суду, наразі зник.

3. Ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу встановлена наявність ризику того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

3.1. Наявність цього ризику слідчий суддя обґрунтовував тим, що ОСОБА_6 може, використовуючи свої зв`язки, вживати заходів щодо отримання вигідних для нього показань.

3.2. В той же час, суд повторює, що наразі досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершене, отже, на переконання органів досудового розслідування, усі відомості, необхідні для розгляду цього кримінального провадження, вже зібрані.

Таке не дозволяє вважати, що на теперішній час вплив на свідків є доцільним.

(а) Суд повторює, що наразі досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершене, отже, на переконання органів досудового розслідування, усі відомості, необхідні для розгляду цього кримінального провадження, вже зібрані.

Таке не дозволяє вважати, що на теперішній час вплив на свідків може є доцільним.

(б) Суд також відзначає, що протягом усього часу здійснення цього кримінального провадження жодних дій щодо впливу на свідків ОСОБА_6 не вчиняв.

Наведене доводить, що на теперішній час ризик впливу на свідків з боку ОСОБА_6 також істотно зменшився.

Стосовно запобіжного заходу, який має бути застосованим відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

1. Суд, перш за все, відзначає, що на теперішній час відносно ОСОБА_6 застосовується запобіжний захід у вигляді застави.

2. Далі, суд відзначає, що на теперішній час строк застосування відносно ОСОБА_6 обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 Кримінального Процесуального Кодексу України, сплинув, отже ці обов`язки наразі не є чинними.

Отже, на теперішній час запобіжний захід у вигляді застави забезпечує лише виконання обвинуваченим обов`язку щодо явки до суду.

Принагідно, суд відзначає, що це означає, що наразі застосований запобіжний захід в змозі запобігти лише ризику ухилення від суду.

3. Далі, суд відзначає, що на теперішній час ризики, що були врахованими під час обрання запобіжного заходу, істотно зменшились.

При цьому ступінь їх зменшення є таким, що об`єктивно зумовлює пом`якшення обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

4. Підсумовуючи, суд відзначає таке:

-як зазначалось вище, обраний запобіжний захід наразі забезпечує лише явку обвинуваченого до суду;

-виконання обвинуваченим такого обов`язку, з огляду на той факт, що він проходе військову службу, є цілком можливо забезпечити й шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу;

-суд повторює, що ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, на цей час істотно зменшились.

5. Стосовно ж посилань прокурора суд відзначає, що в дійсності, як доведено вище, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід наразі здатен забезпечити лише явку обвинуваченого до суду; виконання інших процесуальних обов`язків, всупереч посиланням прокурора про протилежне, забезпечити не є здатним.

Та, як зазначалось вище, забезпечення саме цього обов`язку можливо й шляхом застосування менш обтяжливого запобіжного заходу.

З огляду на наведене суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід слід змінити на особисте зобов`язання, задовольнивши відповідне клопотання захисника ОСОБА_7 .

При цьому:

-на обвинуваченого ОСОБА_6 слід покласти обов`язки, необхідні для забезпечення його явки до суду;

-внесену за нього суму застави слід повернути заставодавцеві;

-обвинуваченому ОСОБА_6 також слід повернути вилучений в нього паспорт для виїзду за кордон.

Отже, клопотання захисника щодо застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

I.Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332, частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 3692 Кримінального Кодексу України - прийняти до провадження Центрального районного суду міста Миколаєва.

II.Здійснювати розгляд цього кримінального провадження одноособово.

III.Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 332, частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 3692 Кримінального Кодексу України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 липня 2025 року на 15:00 годину.

IV.У судове засідання викликати обвинувачених, їх захисників та прокурора.

V.Клопотання захисника про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 задовольнити.

1.Змінити обраний відносно ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_8 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду за першим викликом, також обов`язки повідомляти суд про засоби зв`язку, місце проживання, роботи та їх зміну.

Встановити строк застосування додаткових обов`язків до 02 серпня 2025 року

2.Заставу, внесену за ОСОБА_8 за квитанцією до платіжної інструкції від 08 липня 2024 року через АБ «Укргазбанк» , у сумі 241.840 /двісті сорок одна тисяча вісімсот сорок/ грн.. на розрахунковий рахунок UA0016294 в Державній Казначейській службі України /отримувач ТУ ДСА України в Миколаївській області; код отримувача 26299835/ - повернути заставодавцеві ОСОБА_16 .

3.Повернути ОСОБА_17 паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

VI.Клопотання захисника про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 задовольнити.

1.Змінити обраний відносно ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_9 , окрім загального обов`язку з`являтись до суду за першим викликом, також обов`язки повідомляти суд про засоби зв`язку, місце проживання, роботи та їх зміну.

Встановити строк застосування додаткових обов`язків до 02 серпня 2025 року

2.Заставу, внесену за ОСОБА_9 за квитанцією № 9347-643-3837-3226 від 08 липня 2024 року через АТ КБ «Приватбанк» , у сумі 241.840 /двісті сорок одна тисяча вісімсот сорок/ грн.. на розрахунковий рахунок UA0016294 в Державній Казначейській службі України /отримувач ТУ ДСА України в Миколаївській області; код отримувача 26299835/ - повернути заставодавцеві ОСОБА_18 .

3.Повернути ОСОБА_19 паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_20 =

1 - https://hudoc.echr.coe.int/eng#%22sort%22:[%22kpdate%20Descending%22],%22itemid%22:[%22001-231602%22]\