Справа №: 486/1491/24 Провадження № 1-кп/486/119/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Південноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000324 від 06.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, уродженця с. Чернятка Бершадського району Вінницької області, офіційно не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

11.09.2024 до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000324 від 06.07.2024, за ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12.09.2024 призначено підготовче судове засідання.

25.11.2024 кримінальне провадження було призначено до судового розгляду.

В судові засідання 04.12.2024, 23.12.2024 та 29.01.2025 обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився, заяв про зміну місця проживання не надавав, про причини не прибуття суд не повідомив.

Ухвалою суду від 29.01.2025 до ОСОБА_3 було застосовано привід в судове засідання на 18.02.2025.

18.02.2025, 19.03.2025, 10.04.2025 обвинувачений ОСОБА_3 в судові засідання не з`являвся, заяв про зміну місця проживання не надавав, про причини не прибуття суд не повідомив.

09.04.2025 судом в порядку витребування доказів було отримано відомості від ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 про те, щосолдат ОСОБА_3 самовільно залишив ІНФОРМАЦІЯ_3 , його місце перебування невідомо, за обліковими даними військової частини НОМЕР_1 рахується такий, як самовільно залишив частину та не перебуває на військовій службі.

В судовому засіданні 11.04.2025 прокурор надав клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Одночасно з цим прокурор просив оголосити розшук обвинуваченого та надати дозвіл на його затримання з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивував тим, що ОСОБА_3 тривалий час ухиляється від явки до суду, самовільно залишив місце проходження військової служби, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, що свідчить про наявність ризиків того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), в тому числі шляхом неявки за викликом до суду. Вважає, що тяжкість покарання, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі обвинуваченого настільки, що його не можливо відвернути, не залишивши обвинуваченого під вартою.

Також прокурор посилається на п. 8 листа Верховного суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», згідно з яким як відповідний ризик суди мають враховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні. Вважає, що запобігти ризикам шляхом обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що такі не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Ухвалою суду від 11.04.2025 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_3 для розгляду клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошено ОСОБА_3 в розшук та зупинено провадження у справі.

23.04.2025 ОСОБА_3 був затриманий та доставлений до суду, у зв`язку з чим ухвалою суду від 23.04.2025 призначено судове засідання на 16-15 годину 23.04.2025.

Прокурор підтримав подане ним до суду клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що існують ризики ухилення від суду з врахуванням попередньої поведінки обвинуваченого та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зазначив, що жодні інші запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам з огляду на те, що обвинувачений вже й так тривалий час ухиляється як від суду, так і від військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що не з`являвся в судові засідання через призов на військову службу, умислу на ухилення від явки до суду не мав, пояснив, що військову службу проходив з 2022 року, самовільно залишив місце служби, коли загинув увесь його підрозділ. Від знайомих у поліції дізнався, що начебто до суду більше приходити не треба, але не усвідомлював відповідальності за неявку. До поліції звернувся самостійно, коли дізнався, що його розшукують. На даний час працює неофіційно, а також змінив адресу місця проживання, через те не отримував судові повістки. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, вважаючи його необгрунтованим, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою надмірним для ОСОБА_3 з урахуванням особи обвинуваченого, а також тієї обставини, що він проходив військову службу в зоні активних бойових дій, на даний час повністю не усвідомлює свої дії, не мав умислу на ухилення від розгляду кримінального провадження та переховування від суду, має підробіток, а також адресу проживання та діючий номер телефону. Просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, тоді як ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, санкція якої передбачає покарання понад п`ять років позбавлення волі.

На даному етапі провадження обгрунтованість обвинувачення спростовано не було.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо ризиків, зазначених прокурором в клопотанні, суд вважає доведеним ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Окрім того ОСОБА_3 тривалий час вже ухилявся від явки до суду, через що і був оголошений в розшук.

З огляду на обґрунтованість обвинувачення, доведеність одного з ризиків, які визначено ст.177 КПК України (переховування від суду), а також з огляду на дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що на даному етапі провадження встановленому ризику можливо запобігти лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема проте, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів підлягає задоволенню.

Частиною 3 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, ч.4 та ч.5 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього .

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки обвинувачений не має офіційних джерел доходу, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн. х 20 = 60560 грн.).

Щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу за клопотанням захисника суд вважає, що відсутні підстави для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки зі слів ОСОБА_3 , він на даний час проживає у знайомих, відсутні дані про те, хто та яким чином може утримувати обвинуваченого на час дії такого запобіжного заходу, а також відсутні дані про наявність у обвинуваченого житла та постійного місця реєстрації, де він би утримувався на час дії такого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 217, 314-316, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 22 червня 2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави: 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 60560 грн.

В разі внесення застави обвинуваченим або іншими особами покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання на території України.

В задоволенні клопотання сторони захисту про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відмовити.

Відкласти судове засідання на 05.05.2025 о 14:00.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1