Єдиний унікальний номер 3891794/17
провадження №1-кп/389/179/17
УХВАЛА

02 вересня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001250 від 26.06.2017 , стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Аб`ячево Прилужського району Республіки Комі російської РФСР, громадянина України, не одруженого, утриманці відсутні, не працює, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.11.1980 Ленінським районним судом м.Кіровограда, за ч.2 ст.215-3, ч.2 ст.140 КК УССР, до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

11.02.1985 Знам`янським районним судом Кіровоградської області, за ч.2 ст.215-3, ч.2 ст.140 КК УССР, до 4 років позбавлення волі;

19.09.1995 Ленінським районним судом м.Кіровограда, за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140 КК України, до 5 років позбавлення волі;

22.06.2017 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч.1 ст.185 КК України, до штрафу у розмірі 850,00 грн,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001250 від 26.06.2017, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосовано.

Ухвалою суду від 04.09.2023, у зв`язку з ухиленням ОСОБА_4 від суду, оголошено розшук останнього, провадження у справі зупинено, заведено ОРС "Розшук" №296/111-1 від 13.09.2023 та розпочато розшукові заходи.

20.03.2025 до суду подано клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 та дозвіл на затримання останнього з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 07.04.2025 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За повідомлення ВП №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області від 02.09.2025, на виконання ухвали суду від 07.04.2025, ОСОБА_4 затримано о 15:09 годині 01.09.2025.

Враховуючи викладене, вислухавши думку учасників судового засідання, вбачається необхідним дане кримінальне провадження відновити.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за заступних обставин.

В середині липня 2016 року у денний час доби (точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, а саме на крадіжку, належного ОСОБА_6 , алюмінієвого бідону із приміщення житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 . Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 , через частково відсутній паркан, пройшов на територію домоволодіння, розташованого за вказаною адресою. Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_4 , вільним шляхом, через незачинені вхідні двері, проник до приміщення житлового будинку, звідки таємно викрав, належний ОСОБА_6 , алюмінієвий бідон, вартістю 400,00 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 400,00 грн.

Крім того, в середині липня 2016 року у денний час доби (точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, а саме на крадіжку, належного ОСОБА_6 , алюмінієвого бідону із приміщення житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 . Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 , через частково відсутній паркан, пройшов на територію домоволодіння, розташованого за вказаною адресою. Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_4 , вільним шляхом, через незачинені вхідні двері, проник до приміщення житлового будинку, звідки таємно, повторно, викрав, належний ОСОБА_6 , алюмінієвий бідон вартістю 400,00 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 400,00 грн.

Також, в середині липня 2016 року у денний час доби (точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, а саме на крадіжку, належного ОСОБА_6 , алюмінієвого бідону із приміщення житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 . Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 , через частково відсутній паркан, пройшов на територію домоволодіння, розташованого за вказаною адресою. Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_4 , вільним шляхом, через незачинені вхідні двері, проник до приміщення житлового будинку, звідки таємно, повторно, викрав, належний ОСОБА_6 , алюмінієвий бідон вартістю 400,00 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 400,00 грн.

В середині квітня 2017 року у денний час доби (точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме на крадіжку, належної ОСОБА_6 , крупорушки кустарного виробництва із приміщення сараю, розташованого на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 . Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_4 , через частково відсутній паркан, пройшов на територію домоволодіння, розташованого за вказаною адресою. Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_4 , вільним шляхом, через незачинені вхідні двері, проник до приміщення сараю розташованого на території вказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно, викрав, належну ОСОБА_6 , крупорушку кустарного виробництва, вартістю 300,00 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 300,00 грн.

26 червня 2017 року в денний час доби (точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим) ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання за адресою АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, а саме на крадіжку, належних ОСОБА_7 , грошових коштів в сумі 10 000 російських рублів. Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, зі столу, розташованого у спальній кімнаті вказаного домоволодіння, таємно, повторно, викрав, належні ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 10 000 російських рублів, що в перерахунку за курсом НБУ, станом на 26 червня 2017 року, становить 4363,5 грн.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4363,5 грн.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109 - 1142, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437 - 439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Частина перша ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною другою ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість такого майна перевищує розмір, установлений ст.51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В силу постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 (справа №0306/7567/12) за загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності. Викладене також узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Згідно з абз.4 ч.7 ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 або п.1-2 ч.2 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

В силу вимог ст.479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. За відсутності згоди підозрюваного на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої статті 284 цього Кодексу, та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 12 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що підозрюваним вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 або 2 частини першої статті 284 цього Кодексу. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 12 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Обвинувачений ОСОБА_4 , вказав, що розуміє роз`яснені судом наслідки закриття справи та звільнення від кримінальної відповідальності з вказаних підстав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності по епізоду від 26.06.2017 сума 4363,50 грн з ч.2 ст.185 КК України. Також, після роз`яснення судом наслідків закриття кримінального провадження на підставі, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, просив закрити дане кримінального провадження за трьома епізодами середина липня 2016 року, кожен сума 400,00 грн та епізод квітень 2017 року сума 300,00 грн, оскільки до ст.51 КУпАП внесено зміни в частині розміру вартості викраденого і вартість викраденого не є кримінально караною.

Захисник адвокат ОСОБА_5 підтримав думку підзахисного, просив провадження закрити.

Прокурор проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 не заперечила.

Враховуючи викладене, зважаючи на згоду обвинуваченого ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, (епізод від 26.06.2017) на підставі ст.49 КК України, в зв`язку із закінченням строків давності, та на закриття даного кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, в частині епізодів липень 2016 року ( кожен сума 400,00 грн) та квітень 2017 року (сума 300,00 грн), у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність таких діянь, не вбачається доцільним задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. ст.ст.12,49 КК України, ст.ст.176-179, 181, 183, 193, 194, 283-288, 337, 345-380, 376, 395 КПК України, КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001250 від 26.06.2017, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, відновити.

У задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нейгайно звільнити з під варти в залі суду.

На ухвалу суду в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути подано апеляційну скаргу, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено о 14:30 годині 02.09.2025.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1