Справа № 309/985/25
Провадження № 1-кп/309/68/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000058 від 08.03.2025) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, має на утримання 2 неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

07.03.2025, біля 21 год. 00 хв., гр. ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_1 , під час тривалих неприязних відносин з ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно наніс декілька ударів рукою затиснутою в кулак в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , після чого між ними розпочалася бійка в ході якої ОСОБА_3 та ОСОБА_5 продовжили наносити один одному удари руками по різним частинам тіла. В результаті вказаних дій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: двох забійних ран нижньої губи, забійна рана верхньої губи, садно чола по центру, синець правої щоки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 2 статті 125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що з потерпілим перебуває у неприязних відносинах. 07.03.2025 він приїхав у магазин за продуктами. Коли вийшов з машини, то ОСОБА_5 крикнув йому нецензурним словом. Після покупок, він під`їхав до нього, вийшов з машини і почав бійку з ОСОБА_5 . Наносив йому удари в голову. Коли ОСОБА_5 упав, то залишився без свідомості і він відтягнув його з проїжджої частини. Потім попросив знайомого ОСОБА_6 забрати ОСОБА_5 . У машині з ним була його дружина, більше нікого на місці події не було. Коли повернувся ОСОБА_6 , то сказав, що відвіз ОСОБА_5 додому. Вважає, що вчинив правильно.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 07.03.2025 він повертався з роботи додому біля 09 год. ввечері. ОСОБА_3 під`їхав до нього на машині і почав бійку. Наносив удари кулаками в обличчя, він почав захищатися. У останній момент там появилася ще одна особа, однак нічого не може сказати про неї, чи наносила вона удари. Конфлікт припинився коли він був без свідомості. Потім прийшов ОСОБА_6 та відвіз його додому. Поліція приїхала після швидкої, хто викликав швидку не знає. У нього було розбито чоло та губа. Не має претензій до ОСОБА_3 . У дебатах просив йому призначити мінімальне покарання.

Прокурор просила провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, потерпілого та обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дадуть змогу вирішити долю речових доказів.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

умисного заподіяння ОСОБА_3 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення ним кримінального проступку, передбаченого частиною 2 ст. 125 КК України;

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який не має претензій до обвинуваченого та просив йому призначити мінімальне покарання.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 125 КК України, у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до приписів ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: 1 CD-R диск з відеозаписом події, що мала місце 07.03.2025 року біля 21 год 00 хв. залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1