Справа № 357/6474/25
У Х В А Л А

про арешт транспортного засобу

07 травня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

користувача майна ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання начальника Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0001087, яке внесене до ЄРДР 02 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

в обґрунтування клопотання начальник Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 зазначав, що 01 травня 2025 року о 14:20 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Тетіїв, вул. Соборна, 16, у ході якої водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тетіїв на території автобусної станції, не врахував дорожню обстановку рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, попередній діагноз: садна м`яких тканин, ЗЧМТ, перелом ребра.

Слідством з`ясовано, що автомобіль марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_6

02 травня 2025 року він визнаний речовим доказом.

Зараз в органу досудового розслідування є необхідність провести з ним інженерно-технічну та судово-трасологічну експертизи, а також використати його при проведенні слідчого експерименту.

Ініціатор клопотання вважає, що повернення автомобіля марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , може призвести до його приховування, пошкодження, знищення або псування та в подальшому унеможливить проведення необхідних слідчих дій.

Отож, з метою збереження, як речового доказу, просив:

- накласти арешт на майно, яке вилучене 01 травня 2025 року, під час огляду місця події, а саме автомобіль марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 ;

- заборонити використовувати вказане майно за призначенням, а також розпоряджатися ним будь-яким чином до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, за підстав та обставин, які наведені у ньому.

Користувач майна ОСОБА_4 заперечив проти арешту автомобіля, посилаючись на те, що останній не має пошкоджень і в разі повернення його йому він буде доставляти його у визначене місце та дату.

Натомість, слідчий суддя ухвалив рішення про проведення розгляду за відсутності третьої особи, щодо майна якої вирішується питання ОСОБА_6 , оскільки відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна, про дату, час та місце розгляду він повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, користувача майна та його представника, дослідивши надані ним матеріали, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

До того ж, на виконання вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя має перевірити:

- чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- чи потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- чи може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вирішуючи клопотання, в межах заявлених вимог, слідчий суддя установив, що Білоцерківським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001087, яке внесене до ЄРДР 02 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з витягом, 01 травня 2025 року о 13:20 год. трапилася дорожньо-транспортна пригода за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Тетіїв, вул. Соборна, 16, у ході якої водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Тетіїв на території автобусної станції, не врахував дорожню обстановку рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, попередній діагноз: садна м`яких тканин, ЗЧМТ, перелом ребра.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 травня 2025 року, за результатами огляду місця дорожньо-транспортної пригоди по вул. Соборна, 16, м. Тетіїв, Київська область, виявлений та вилучений автомобіль марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому зафіксовані механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отож, автомобіль марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідає ознакам речового доказу, оскільки за його участі сталася ДТП.

Своєю чергою, відповідно до постанови від 02 травня 2025 року, він визнаний речовим доказом.

Слідчим суддею установлено, що власником автомобіля марки Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 15 листопада 2023 року.

Слідчий суддя погоджується, що іншим чином, аніж шляхом накладення арешту на автомобіль, забезпечити його збереження, як речового доказу неможливо, оскільки з ним буде проводитися експертиза та слідчий експеримент, а тому необхідно забезпечити його збереження в стані, який існував на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий спосіб втручання у право власності власника та користувача майна, а наслідки для них, які настануть внаслідок арешту є виправданими. У даному випадку необхідність виконання завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, переважає приватний інтерес власника майна.

Отож, виходячи з викладеного, враховуючи вимоги розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне: накласти арешт на майно, яке вилучене 01 травня 2025 року, під час огляду місця події, а саме автомобіль марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , заборонивши використовувати вказане майно за призначенням, а також розпоряджатися ним будь-яким чином до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 170-175, 309-310 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання начальника Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна, у кримінальному провадженні № 0001087, яке внесене до ЄРДР 02 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 01 травня 2025 року, під час огляду місця події, а саме автомобіль марки «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 15 листопада 2023 року є ОСОБА_6 , заборонивши використовувати вказане майно за призначенням, а також розпоряджатися ним будь-яким чином до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1