КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/358/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 386/1206/25 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - ст. 309 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді у складі колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24.07.2025 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у межах кримінального провадження №0000328 від 04.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим суддею розглянуте клопотання слідчого СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 18.07.2025 про арешт майна у межах кримінального провадження №0000328 від 04.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність до вчинення даного кримінального правопорушення встановлено за ОСОБА_8 .

Як наразі встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_9 , 03.07.2025, шляхом підбору ключа, проник на територію домоволодіння ОСОБА_10 , по АДРЕСА_1 , звідки викрав грошові кошти та ювелірні вироби, загальною сумою збитку для потерпілого на 850 000 гривень.

Під час проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння по АДРЕСА_2 , 11.07.2025, виявлено та вилучено сім-картку оператора «Київстар» з зазначеним номером НОМЕР_1 , поміщену до спец пакету PSP 1242688; банківську картку Приватбанку № НОМЕР_2 , походження якої не зміг пояснити ОСОБА_8 , котра в подальшому була поміщена до спец пакету PSP 1242690; 47 купюр номіналом 1000 гривень та 14 купюр номіналом 500 гривень, щодо яких достатньо підстав вважати, що вони були здобуті кримінально-протиправним шляхом, котрі були поміщені до паперового крав пакету.

У клопотанні прокурора ставилось питання про арешт майна, вилученого під час обшуку, а також зазначається, що: 14.07.2025 слідчим СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 скеровано клопотання про арешт майна вилученого в ході даного обшуку, однак 16.07.2025 ухвалою слідчого судді Голованіського районного суду Кіровоградської області вказане клопотання повернуто начальнику Вільшанського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_6 для усунення недоліків.

Оскільки проведення вказаного обшуку закінчено 11.07.2025 року о 21 год. 01 хв., у п`ятницю, 48 годин спливають 13.07.2025 о 21 год. 01 хв., тобто в неділю.

Згідно із розпорядком роботи Голованівського районного суду Кіровоградської області його робочі години визначені з понеділка по четвер з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. та у п`ятницю з 08 год. 00 хв. до 15 год. 45 хв., через що звернутись з клопотанням про накладення арешту на майно було неможливим.

В зв`язку з чим зазначене клопотання було скероване до Голованівського районного суду Кіровоградської області у наступний робочий день з моменту проведення обшуку, тобто 14.07.2025.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого, відмовив у його задоволенні.

Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що 14.07.2025 року о 20:36 год. слідчий за погодженням з прокурором звернувся засобами поштового зв`язку до слідчого судді клопотанням про арешт вищевказаного тимчасово вилученого майна, але 16.07.2025 року ухвалою слідчого судді Голованіського районного суду Кіровоградської області вказане клопотання відповідно повернуто начальнику Вільшанського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_6 для усунення недоліків, адже не дотримано вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України щодо строку звернення до слідчого судді протягом 48 годин після вилучення майна; наразі подано клопотання про арешт майна з наведенням обставин, що заважали слідчому вчасно звернутись до слідчого судді, слідчий звернувся до слідчого судді засобами поштового зв`язку аж о 20:36 год. 14.07.2025 року, тобто упродовж цілого робочого дня 14.07.2025 року слідчий не знайшов часу для звернення до суду; крім того, упродовж суботи та неділі відбувалось чергування слідчих суддів Голованівського суду Кіровоградської області, а також працювали відділення поштового зв`язку, тому клопотання могло і мало бути скеровано до слідчого судді у визначений абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України період часу.

На ухвалу слідчого судді подано апеляційну скаргу прокурором у кримінальному провадженні, де він просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.

Свої вимоги обґрунтовує такими доводами.

Вилучене під час обшуку території домоволодіння по АДРЕСА_2 , 11.07.2025, майно є речовим доказом.

Метою звернення із клопотанням про арешт майна є збереження речових доказів.

Оскільки проведення вказаного обшуку закінчено 11.07.2025 року о 21 год. 01 хв., у п`ятницю, 48 годин спливають 13.07.2025 о 21 год. 01 хв., тобто в неділю.

Згідно із розпорядком роботи Голованівського районного суду Кіровоградської області його робочі години визначені з понеділка по четвер з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. та у п`ятницю з 08 год. 00 хв. до 15 год. 45 хв., через що звернутись з клопотанням про накладення арешту на майно було неможливим.

В зв`язку з чим зазначене клопотання було скероване до Голованівського районного суду Кіровоградської області у наступний робочий день з моменту проведення обшуку, тобто 14.07.2025.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора у кримінальному провадженні на підтримку апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Стаття 41 Конституції України регламентує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а також визначає: ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Обмеження права власності повинні розглядатися як вимушені заходи, які держава не обов`язково повинна застосовувати.

У випадках, коли йдеться про обмеження тих чи інших прав і свобод, Європейський суд завжди звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

Держава може вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів

Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Арешт майна, у відповідності до положень ст. 131 КПК України, є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, що допускаються виключно у разі доведення прокурором ряду обставин: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Визначення, мета і завдання арешту майна регламентовані ст. 170 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: п. 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, у відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено, слідчим відділом Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000328 від 04.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини вчинення даного кримінального правопорушення наведені вище за текстом даної ухвали.

Про вчинення кримінального правопорушення поліцію повідомив ОСОБА_10 , з домоволодіння якого вчинено крадіжку грошових коштів, речей та ювелірних виробів, шляхом подання відповідної заяви про кримінальне правопорушення 03.07.2025.

Органом досудового розслідування встановлено причетність ОСОБА_8 до вчинення даного кримінального правопорушення.

У подальшому, ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2025, надано дозвіл слідчому, за зверненням останнього із відповідним клопотанням, на проведення обшуку житлового будинку та господарсько-побутових споруд, розташованих на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , яким фактично користуються ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення грошових коштів, речей та ювелірних виробів: золотої чоловічої каблучки, золотої жіночої каблучки, золотого хрестика з ланцюжком, золотих жіночих сережок, ланцюжка з металу жовтого кольору, жіночого браслету з металу жовтого кольору, металевої запальнички жовтого кольору з зображенням емблеми долару на поверхні, кепки чорного кольору з емблемою світлого кольору на лівому боці, рукавичок чорного кольору, сонцезахисних окулярів, футболки темного кольору, синіх джинсових шортів нижче колін, резинових капців чорного кольору, чорної сумки через плече, чорної балаклави (баф), наручного годинника, набору інструментів призначених для відмикання замків, пристроїв (мобільних телефонів), котрі перебувають у користуванні ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі означеної ухвали слідчого судді, 11.07.2025 органом досудового розслідування проведено обшук за вказаною адресою, в ході якого виявлено та вилучено: ніж з дерев`яним руків`ям та чохлом, пару робочих рукавиць чорного кольору, набори відмичок, сонцезахисні окуляри марки 5.11, сонцезахисні окуляри чорного кольору, металеву запальничку із зображенням знаку долару, чорну шкіряну сумку через плече, пару гумових шльопанців, сім-карту мобільного оператора «Київстар», мобільний пристрій «L8Star», мобільний телефон «Samsung», купюру 100 доларів США, банківську карту «ПриватБанк», 47 купюр номіналом 1000 гривень, 14 купюр номіналом 500 гривень, чорні гумові шльопанці, сині джинсові шорти, змиви.

Крім того, як свідчить постанова про визнання предметів речовими доказами та визначення порядку їх відповідального зберігання від 12.07.2025, у ході обшуку виявлено і вилучено ряд речей, що не зазначені в ухвалі слідчого судді, як: сім-карту мобільного оператора «Київстар», банківську карту «ПриватБанк», 47 купюр номіналом 1000 гривень, 14 купюр номіналом 500 гривень.

У подальшому до слідчого судді місцевого суду, у межах даного кримінального провадження, звернувся слідчий із клопотанням про арешт майна (сім-карти мобільного оператора «Київстар», банківської карти «ПриватБанк», 47 купюр номіналом 1000 гривень, 14 купюр номіналом 500 гривень), оскільки встановлені підстави вважати, що дані речі здобуті протиправним шляхом і відповідають ознакам ст. 98 КПК України.

Колегія суддів вважає, що при встановлених обставинах, майно, виявлене і вилучене під час обшуку, відповідає критеріям ст. 98 КПК України; дане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, містити відомості кримінального правопорушення.

Наявні ризики приховування, втрати, знищення вилученого майна у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Встановлено, що клопотання про арешт майна слідчим обґрунтоване необхідністю можливості використання вилучених речей як речових доказів та запобігання спробам їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Отже метою накладення арешту на виявлене і вилучене майно є забезпечення збереження їх як речових доказів у кримінальному провадженні, і вказані обставини повністю доведені слідчим.

У конкретному випадку колегія суддів вважає доцільним застосування у кримінальному провадженні заходу його забезпечення арешт майна, і таке втручання та обмеження прав окремих осіб передбачені кримінальним процесуальним законом й обумовлені виконанням завдань кримінального провадження, проведенням ефективного досудового розслідування, належним забезпеченням доказів у кримінальному провадженні.

Також, як слідує з матеріалів клопотання, слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання про арешт майна, фактично, з підстав пропуску строку звернення органу досудового розслідування із таким клопотанням до місцевого суду, без дослідження та оцінювання предмету звернення.

У відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Згідно із положеннями ст. 113 КПК України 1. Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. 2. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до протоколу обшуку від 11.07.2025, він проведений з 19 години 17 хвилин по 21 годину 01 хвилину.

У подальшому, 14.07.2025, слідчий звернувся до слідчого судді місцевого суду із клопотанням про арешт майна, вилученого 11.07.2025 при проведенні обшуку території домоволодіння, яким користується ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_12 .

Слідчим суддею вказане клопотання, у порядку ст. 172 КПК України, повернуте слідчому, у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 171 КПК України та надано строк для усунення недоліків. Підставою постановлено слідчим суддею рішення став пропуск процесуального строку, встановлено для подання клопотання про арешт майна до слідчого судді.

Пізніше, 18.07.2025, у встановлений слідчим суддею строк для усунення недоліків клопотання про арешт майна, слідчим подане клопотання про арешт майна, із зазначенням та умотивуванням причин подання клопотання 14.07.2025: оскільки визначений тривалістю 48 годин строк для подання слідчому судді клопотання про арешт майна спливав 13.07.2025, у неділю, коли, за розпорядком робочого графіку суду, у суді був неробочий час, а тому клопотання подане наступного, робочого, дня, 14.07.2025.

Суд апеляційної інстанції вважає прийнятними пояснення та доводи органу досудового розслідування.

Позаяк, суд апеляційної інстанції, зважаючи на матеріали клопотання, факти та інформацію, зібрану у межах розслідування даного кримінального провадження, та надану органом досудового розслідування, вважає, що при таких даних і встановлених обставинах наявні вагомі підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, вилученого при проведенні обшуку території домоволодіння, яким користується ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_12 , оскільки, у протилежному випадку, у даному кримінальному провадженні можуть бути втраченими низка речових доказів, що матиме негативний вплив на кримінальне провадження, перешкоджатиме встановленню істини та об`єктивних обставин справи.

Відтак, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що заслуговують на увагу і знаходять своє підтвердження, а оскаржувану ухвалу слідчого судді передчасною.

Положеннями ч. 3 ст. 407 КПК України регламентовано: за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Отже, за наведених вище підстав, колегія суддів скасовує оскаржувану ухвалу слідчого судді і постановляє нову.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24.07.2025 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у межах кримінального провадження №0000328 від 04.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, скасувати.

Клопотання про арешт майна від 18.07.2025, подане слідчим у межах кримінального провадження №0000328 від 04.07.2025 ОСОБА_7 , виявленого та вилученого під час проведення обшуку 11.07.2025, а саме сім-картку оператора «Київстар» з зазначеним номером НОМЕР_1 , поміщену до спец пакету PSP 1242688, банківську картку Приватбанку № НОМЕР_2 , поміщену до спец пакету PSP 1242690; 47 купюр номіналом 1000 гривень та 14 купюр номіналом 500 гривень, поміщених до паперового пакету, задовольнити.

Застосувати арешт майна, виявленого та вилученого під час проведення обшуку 11.07.2025, а саме: сім-картки оператора «Київстар» з зазначеним номером НОМЕР_1 , поміщеної до спец пакету PSP 1242688, банківської картки Приватбанку № НОМЕР_2 , поміщеної до спец пакету PSP 1242690; 47 купюр номіналом 1000 гривень та 14 купюр номіналом 500 гривень, поміщених до паперового пакету.

Заборонити відчуження, розпорядження у будь-який спосіб і користування переліченим майном.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4