КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

Іменем України

Справа №133/2324/25

02.07.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі головуючої судді - ОСОБА_1 , розглянувши в залі суду у місті Козятин в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт, з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні № 0000072 від 01.05.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Бродецьке Козятинського району Вінницької області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не одружена, не працююча, не судима,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області 26.06.2025 від Хмільницької окружної прокуратури спрямовано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000072 від 01.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_2 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, умисно та безпричинно вчинила фізичне насильство стосовно своєї рідної сестри ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане із домашнім насильством.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України від 07.12.2017 № 2229- VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 11 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на рідних сестер.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.04.2025 близько 21 години 30 хвилин в приміщенні літньої кухні житлового будинку АДРЕСА_1 , виникла сварка між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебувають в статусі рідних сестер. Під час сварки у ОСОБА_2 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_2 завдала один удар долонею правої руки в ділянку лівої щоки ОСОБА_3 . У подальшому, коли ОСОБА_3 вийшла з приміщення літньої кухні на подвір`я та стояла біля відчиненої хвіртки неподалік воріт домоволодіння, ОСОБА_2 підійшла до неї знову та рукою умисно здійснила поштовх металевої хвіртки, якою спричинила удар в ділянку лівого плеча ОСОБА_3 .

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій умисел на заподіяння тілесних ушкоджень своїй рідній сестрі, ОСОБА_2 підійшла до ОСОБА_3 , схопила рукою її за волосся, наблизила до себе та здійснила два удари лівою рукою в ділянку правої щоки, а потім відштовхнула від себе, внаслідок чого остання вдарилась тім`яною ділянкою голови об цегляну стіну будівлі, чим спричинила ОСОБА_3 тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 42 від 16.05.2025 у ОСОБА_3 виявлено ушкодження: гематома в тім`яній ділянці, синці: в ділянці правої щоки, на задній поверхні лівого плеча, садна: в ділянці правої щоки (3), в ділянці, верхньої губи зліва, набряк м`яких тканин на передній поверхні лівого плеча. Вищевказані ушкодження виникли від не менш, як трьохкратної травматичної дії (ударів) тупих, твердих предметів (в т. ч. руки, цегляна стінка будівлі тощо) можливо, 30.04.2025.

Ушкодження у ОСОБА_3 небезпечним для життя в момент заподіяння не було, мало незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше, як шість днів, за цим критерієм відноситься до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995).

Своїми умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Вищезазначені, встановлені органом досудового розслідування обставини, учасниками судового провадження не оспорюються.

Так, до матеріалів обвинувального акту долучено складену ОСОБА_2 , в присутності захисника ОСОБА_4 , заяву щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими дізнанням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпіла ОСОБА_3 до матеріалів справи долучила заяву від 26.06.2025 щодо розгляду кримінального провадження № 0000092 від 03.06.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в спрощеному порядку.

Отже, ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, погодилась з розглядом обвинувального акту за її відсутності та ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України.

За таких обставин суд, у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному судовому провадженні (без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження).

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, оцінені відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останньої в його вчиненні, наявність фактичних підстав для визнання нею винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд також погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченої за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисному легкому тілесному ушкодженні.

При обранні виду та міри покарання судом враховуються визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно із якою покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Сама обвинувачена на момент вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення досягла віку з якого настає кримінальна відповідальність, на обліку у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває.

ОСОБА_2 характеризується посередньо, з середньою освітою, не одружена, не працююча, раніше не судима.

При цьому суд враховує, обставини, які згідно ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшують покарання ОСОБА_2 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставини, які згідно ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання ОСОБА_2 , вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винна перебуває (перебувала) у сімейних або близьких відносинах.

За таких обставин у справі, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначеному санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 302, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Апеляційна скарга подається через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5