Справа № 183/2740/19
№ 1-кп/183/196/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000055 від 12.03.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине, Новомосковського р-ну, Дніпропетровської обл., громадянина України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2019 року приблизно о 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився на вул. Базарна в м. Перещепине Самарівського (Новомосковського) району Дніпропетровської області де побачив раніше не знайомих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які йшли в напрямку вул. Набережна м. Перещепине при цьому ОСОБА_6 тримав у лівій руці барсетку коричневого кольору. В цей час ОСОБА_4 вступивши в злочинну змову з особою, матеріали щодо якої виділені судом в окреме провадження, домовились відкрито заволодіти вищевказаною барсеткою.

Реалізуючи умови злочинної змови, ОСОБА_4 , 11 березня 2019 близько 21 години 05 хвилин разом з співучасником вчинення злочину особою, матеріали щодо якої виділені судом в окреме провадження,, підбігли до ОСОБА_6 , який знаходився на розі вулиць вул. Базарна та пров. Парковський м. Перещепине Самарівського (Новомосковського) району Дніпропетровської області, де ОСОБА_4 умисно, відкрито, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені судом в окреме провадження, з корисливих мотивів, дічи повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків шляхом ривку вихопив у ОСОБА_6 з рук барсетку коричневого кольору, в якій знаходились мобільний телефон чорного кольору марки «BQS-5060 slim IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 2141 гривень 15 копійок з сім-картою «Київстар», мобільний телефон чорного кольору марки «Fly BL 6422 FF178» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , вартістю 321 гривня 75 копійок, з сім-картою «Київстар» гаманець чорного кольору з назвою «Dr. BOND», окуляри у футлярі та ложка пластикова для взуття, які матеріальної цінності не становлять, що належать ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_4 разом з співучасником злочину особою, матеріали щодо якої виділені судом в окреме провадження, відкрито утримуючи в руках викрадене майно, місце скоєння злочину залишили, та розпорядилися викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2 462 гривні 90 копійок.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого йому діяння та пояснив про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останньому обвинувачення, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються. При цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 ..

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, одружений, має двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання зарекомендував себе посередньо, раніше не судимий.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за санкцією ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, відношення особи до скоєного кримінального правопорушення, вважає за можливе на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів можливо без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання у місцях позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368 - 374, 376, 392 - 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн.

Речові докази: барсетку коричньового кольору; мобільний телефон чорного кольору марки «Fly BL 6422 FF178» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; окуляри у футлярі; ложку пластикову для взуття; мобільний телефон чорного кольору марки «BQS-5060 slim IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; гаманець чорного кольору з назвою «Dr. BOND»; пластикові картки дисконтні з написами «Гурман», «Махно ПАБ», «Більярдний клуб «Атмосфера», «Аптека низьких цін»; картку Приватбанку, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у останнього та вважати переданими за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1