ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 с-ще Тиврів 145/659/25 1-кп/145/130/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000042 від 28.04.2025, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Строїнці Тиврівського району Вінницької області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , безробітного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025 близько 03:00 год ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , розпочав словесну суперечку через сімейні негаразди із своєю співмешканкою ОСОБА_4 , з якою вони спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою. Під час даної суперечки у ОСОБА_3 на ґрунті неприязних відносин виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останній.

У подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , наніс один удар кулаком правої руки та ще один удар кулаком лівої руки по обличчю потерпілої.

Від завданих ударів ОСОБА_4 впала на підлогу, після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, наніс декілька ударів ногами і кулаками обох рук по тілу та обличчю потерпілій.

Внаслідок вищезазначених протиправних дій ОСОБА_3 потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді численних синців та саден на тілі, які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке пов' язане із домашнім насильством.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Також до обвинувального акта долучена письмова заява потерпілої ОСОБА_4 про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та про ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор в обвинувальному акті заявив клопотання про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Суд, враховуючи вищевикладене, вважає за можливе розглянути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).

Суд, оцінивши кожен доказ стосовно їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані правильно.

Судом установлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, безробітний, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції частини статті, за якою інкриміновано його діяння.

Враховуючи викладене, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст. 50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: направлення для проходження програми для кривдників.

Оскільки кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим - є таким, що пов`язане з домашнім насильством, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 за наслідками вчиненого ним правопорушення - є кривдником, а потерпіла - постраждалою від домашнього насильства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", згідно з яким "Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі", а "Особа, яка постраждала від домашнього насильства", - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі".

Згідно зі ст. 28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму. У разі притягнення кривдника, зокрема дитини-кривдника, до кримінальної відповідальності судом на нього може бути покладено обов`язок пройти пробаційну програму відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Тому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 , як кривднику, необхідно призначити обмежувальний захід, що передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України - направлення для проходження програми для кривдників.

На переконання суду, саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, є пропорційним характеру вчинених дій, їх небезпечності, внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність як ним самим так і іншими особами, та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 368-371, 373, 374, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до вимог ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників.

Направити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Відділу соціального захисту та соціального забезпечення, охорони здоров`я Тиврівської селищної ради, що за адресою: вул. Тиверська, буд. 40, с-ще Тиврів, для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк 1 (один) місяць.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінальних проступків не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1