Справа № 128/2573/22
Провадження № 1-кп/127/35/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, відомості про які внесено 01 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Зазначив, ОСОБА_4 вчинив одне із кримінальних правопорушень під час переслідування працівником поліції, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення може переховуватись від суду. Крім того вказав, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, ураховуючи те, що вони поки не допитувалися.

Захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та просила суд змінити запобіжний захід ОСОБА_4 на домашній арешт. Вказала на особу обвинуваченого, який має тісні соціальній зв`язки, оскільки має на утриманні матір, із встановленою третьою групою інвалідності. Крім цього ОСОБА_4 тривалий час перебуває під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.07.2025 року ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 12.09.2025 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність у провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні сукупності кримінальних правопорушень, більш тяжке передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховувати від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження.

Про існування ризику переховування від суду, що є одночасно і ризиком перешкоджання кримінальному провадженню, додатково свідчить факт того, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування перебував у розшуку. Вказане, а саме факт того, що ОСОБА_4 вже вчинив реальні дії з переховування, а не лише може їх вчинити, свідчить, що вказаний ризик набув вже статусу не просто обгрунтованого припущення можливої поведінки, а вже підтверджений вчиненням активних дій.

Так, дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, його соціальні зв`язки, значно підвищують небезпеку вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим, так як ОСОБА_4 , згідно обвинувачення, діяв із корисливою метою, офіційно не працює та стабільного джерела доходу не має, що свідчить про відсутність стримуючого фактору у виді бажання зберегти місце працевлаштування та джерела забезпечення.

Соціальні зв`язки ОСОБА_4 не мають в даному випадку належної превентивної функції, не утримають обвинуваченого від можливості невиконання обов`язку явки до суду, оскільки наявність на утримання матері, яка є особою із інвалідністю 3 групи, не запобігла передумовам викладених в обвинувачені дій.

Крім цього, суд враховуючи стадію судового розгляду, бере до уваги те, що свідки у справі та потерпілі не допитані. ОСОБА_4 відомо місце їх перебування та номери їх мобільних телефонів, що стали доступні йому під час ознайомлення з матеріалами справи. Вказане створює ризик можливого впливу на них з боку ОСОБА_4 .

Розглядаючи можливість застосування ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд зазначає, що встановлені ризики у справі свідчать про недоцільність застосування йому цілодобового домашнього арешту, оскільки вказаний запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого. Суд наголошує, що запобіжний захід за своєю суттю є превентивним заходом та має запобігати умовам за яких можливий вплив обвинуваченого на потерпілих та свідків, допущення настання негативних наслідків у виді реалізованих ризиків, в цьому і полягає його мета.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що ризики продовжують існувати, не зменшились, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом є тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 04.09.2025 року до 02.11.2025 року, включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: