Справа № 303/7747/23
Номер рядка стат. звіту 387
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2023 року за № 0000075 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Брід Іршавського району Закарпатської

області, зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою

освітою, не одруженого, раніше не судимого,

військовослужбовця військової служби за призовом під

час мобілізації, на особливий період, на посаді

старшого навідника гранатометного відділення взводу

вогневої підтримки 5 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-

штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ,

у військовому званні «солдат» (на час вчинення

кримінального правопорушення),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, та перебуваючи на посаді старшого навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 5 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 25.01.2023 року самовільно залишив місце служби, а саме: місце розташування підрозділу у відрядженні військової частини НОМЕР_1 за адресою: населений пункт АДРЕСА_2 та був незаконно відсутній на військовій службі по 02.03.2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Поряд з цим, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, та перебуваючи на посаді старшого навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 5 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону

Ст. 2 із 4

військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 03.03.2023 року повторно самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме: пункт постійної дислокації підрозділу у табірному містечку військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та був незаконно відсутній на військовій службі по 13.03.2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Крім цього, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, та перебуваючи на посаді старшого навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 5 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 22.03.2023 року повторно самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме: пункт постійної дислокації підрозділу у табірному містечку військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та був незаконно відсутній на військовій службі по 05.04.2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Крім цього, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, та перебуваючи на посаді старшого навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 5 гірсько-штурмової роти 2 гірсько-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 07.04.2023 року повторно самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , а саме: пункт постійної дислокації підрозділу у табірному містечку військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , та був незаконно відсутній на військовій службі по04.05.2023 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, тобто - самовільне залишення військової частини, місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення).

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про звільнення військовослужбовця ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та закриття кримінального провадження № 0000075 від 26.04.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , яке просив задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_3 16.04.2025 року добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до будь-якої військової частини для продовження проходження військової служби, а згідно листа військової частини НОМЕР_2 від 17.04.2025 року №45/17/5945, командир вказаної військової частини надав письмову згоду на проходження військової служби ОСОБА_3 . Враховуючи, що ОСОБА_3 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, з додержанням вимог ч. 5 ст.401 КК України, є підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із продовженням ним проходження військової служби та закриття даного кримінального провадження.

Ст.3 із 4

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності, з тих підстав, що добровільно без жодного примусу звернувся із клопотанням до прокурора щодо продовження проходження військової служби.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, з наведених прокурором підстав та закриття кримінального провадження.

Дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників судового розгляду з приводу клопотання прокурора, суд вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КПК України, до клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 1 статті 401 Кримінального кодексу України передбачено, що військовими кримінальними правопорушеннями визнаються передбачені цим розділом кримінальні правопорушення проти встановленого законодавством порядку несення або проходження військової служби, вчинені військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів.

За частиною 5 статті 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом встановлено, що 16 квітня 2025 року ОСОБА_3 звернувся із клопотанням до прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку із наявною можливістю у нього продовжити проходження військової служби.

Як свідчить інформація, зазначена у письмовій згоді командира військової частини НОМЕР_2 від 17.04.2025 року № 45/17/5945, командир військової частини НОМЕР_2 надав згоду на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України, солдата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із згоди обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності від 10.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ст. 401 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про повернення на військову службу та командир військової частини НОМЕР_2 надав на це згоду, з урахуванням того, що ОСОБА_3 вперше вчинив військове кримінальне правопорушення,

Ст. 4 із 4

визнав свою вину та щиро розкаявся, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КПК України, а кримінальне провадження закрити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. 401 КК України, ст.ст. 284-288, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст.401 КК України, у зв`язку із добровільним зверненням ОСОБА_3 із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби та наявністю письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби ОСОБА_3 .

Кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2023 року за № 0000075 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 поновити військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі.

Зобов`язати військовослужбовця ОСОБА_3 не пізніше 72 годин з дня набрання ухвалою суду законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1