Справа № 146/533/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 10 лютого 2024 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вербова Томашпільського району Вінницької області, громадянки України, освіта середня-спеціальна, заміжня, особа з інвалідністю 3-ї групи, на утриманні має дитину з інвалідністю, потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій та депутатом не є, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення 34 сесії 6 скликання Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 244 від 23.12.2013 року, ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 03.02.2014 року та передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0037, площею 0,1877 га, із земель сільськогосподарського призначення, комунальної власності, для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул. Черняховського (наданий час Центральна) с. Вербова Томашпільського (наданий час Тульчинського) району Вінницької області.

Право власності на вказану земельну ділянку 16.01.2014 року зареєстроване за ОСОБА_5 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Таким чином, ОСОБА_5 використала своє право на безоплатну передачу їй земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2 га для ведення особистого селянського господарства, яке закріплене пунктом «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України.

Разом із тим, 22.09.2021 року ОСОБА_5 достовірно усвідомлюючи, про те що згідно вимог ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться лише один раз по кожному виду використання, а також те, що вона вже використала своє право на безоплатну передачу їй земельної ділянки із земель державної (комунальної) власності для ведення особистого селянського господарства, закріплене пунктом «б» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, шляхом обману, вирішила знову незаконно та безоплатно, без наявності для того законних підстав отримати у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на шахрайське заволодіння земельною ділянкою, ОСОБА_5 01.10.2021 року, перебуваючи у приміщенні Вапнярської селищної ради, яке розташоване за адресою: вул. Незалежності, буд. 140 селище Вапнярка Тульчинський район Вінницька область, власноручно написала заяву від 22.09.2021 року про надання їй у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:000:0114, орієнтованою площею 2,000 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Вербова Тульчинського району Вінницької області, в якій умисно зазначила недостовірну інформацію про те, що вона раніше не скористалася своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яку в цей ж день посвідчила особистим підписом та подала до Вапнярської селищної ради Вінницької області для розгляду.

На підставі поданої ОСОБА_5 заяви від 22.09.2021 року Вапнярською селищною радою 17 сесії 8 скликання прийнято рішення № 873 від 06.10.2021 року «Про надання земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_5 », яким незаконно ОСОБА_5 надано у власність вищевказану земельну ділянку площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:000:0114, право власності на яку останньою 23.11.2021 року зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Відповідно, внаслідок своїх умисних протиправних дій, ОСОБА_5 незаконно отримала у власність земельну ділянку, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:000:0114, що розташована в с. Вербова, на території Вапнярської селищної ради Вінницької області, чим відповідно до висновку судової оціночно-земельної експертизи № СЕ-19/120-25/3307-ОЗ від 20.03.2025 року Вапнярській селищній раді Вінницької області заподіяно матеріальну шкоду в сумі 163 884, 00 гривень, яка станом на момент вчинення злочину перевищила суму 100 неоподаткованих мінімум доходів громадян та відповідно п. 2 примітки до ст. 185 КК України є значною шкодою.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Крім того, ОСОБА_5 , після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за результатами якого вона при вищевказаних обставинах незаконно заволоділа земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0114 на території Вапнярської селищної ради площею 2,0000 га, що належить Вапнярській селищній раді, усвідомлюючи і розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи при цьому умисно та цілеспрямовано, достеменно знаючи, що вказана земельна ділянка отримана нею злочинним шляхом, з метою легалізації (відмивання) незаконно отриманого нею майна, одержаного внаслідок вчинення кримінального правопорушення, розуміючи, що внаслідок викриття її злочинної діяльності вона може бути позбавлена права власності на земельну ділянку, з корисливих мотивів, 30.09.2022 року незаконно розпорядилася вищевказаною земельною ділянкою шляхом вчинення правочину з таким майном, а саме уклала Договір оренди землі з фізичною особою підприємцем « ОСОБА_7 », згідно якого ОСОБА_5 передала в строкове платне користування на 10 років вищевказану земельну ділянку. За 2023-2024 роки ОСОБА_5 , в якості орендної плати за земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0114, отримала грошові кошти в сумі 24000 грн., таким чином розпорядилася майном на свій розсуд, тобто здійснила його легалізацію (відмивання) шляхом отримання грошових коштів за надання в оренду вищевказаної земельної ділянки.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/120-25/3307-ОЗ від 20.03.2025 ринкова вартість земельної ділянки із кадастровим номером :01:000:0114, площею 2 га (200 соток) станом на 23.11.2021 року могла становити 163 884,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, тобто розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, якщо ці діяння вчиненні особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом.

26 березня 2025 року між прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 209 КК України, підозрювана зобов`язується під час судового розгляду у повному обсязі беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 209 КК України у судовому провадженні.

Також сторонами угоди визначено узгодженим покарання за:

-ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком строком 3 (три) роки;

-ч.1 ст. 209 КК України у виді позбавлення волі строком строком 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно- матеріальними цінностями строком два роки;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно- матеріальними цінностями строком два роки;

На підставі ст. 75, 77 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю на 1 (один) рік із покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та не виконання які роз`яснені підозрюваній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

При цьому, судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила добровільність укладення угоди про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_6 не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Представник потерпілого ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та підозрюваною і призначення їй узгодженого сторонами покарання.

В межах кримінального провадження № 0000010 від 10 лютого 2024 року було проведено судову оціночну земельну експертизу № СЕ 19/120-25/3307-ОЗ від 20 березня 2025 року вартістю 9550,80 грн., тому відповідно до положень ст. 124 КПК України з підозрюваної ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні, проведення якого було зумовлено вчиненням обвинуваченим злочину.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 314, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2025 року, укладену між прокурором Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 209 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання за:

-ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком строком 3 (три) роки;

-ч.1 ст. 209 КК України у виді позбавлення волі строком строком 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно- матеріальними цінностями строком два роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в установах, підприємствах, організаціях, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням товарно- матеріальними цінностями строком два роки;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з іспитовим строком терміном 1 (один) рік із покладенням на неї обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 рахувати з дня проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в кримінальному провадженні в сумі 9550,80 грн (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень 80 коп.).

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1