Провадження по справі № 1-кс/752/4033/25
У Х В А Л А

іменем України

"07" травня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001593 від 06.05.2025, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Балясне Диканського району Полтавської області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.3 ст. 15 ч.3 ст.152 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

встановив:

07 травня 2025 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримані під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування вимог клопотання слідчий зазначив, слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001593 від 06.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 152 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 06.05.2025 о 01 год 10 хв ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи поряд з будинком № 53 по вулиці Васильківській у місті Києві, вживали алкогольні напої. У цей момент до них підійшла раніше не знайома ОСОБА_8 . В ході спілкування ОСОБА_8 попросила ОСОБА_4 та ОСОБА_7 пригостити її алкогольними напоями. У відповідь на що ОСОБА_7 зазначив, що пригостить її алкогольними напоями за умови якщо вона вступить з ним у статевий акт оральним шляхом, на що остання погодилася та добровільно вступила у статевий акт, запропонованим ОСОБА_7 способом.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на тлі раптово виниклого умислу на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальновизнаними правилами поведінки та моральності, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, здійснили сечовипускання на обличчя ОСОБА_8 , яка сиділа на лавці.

Крім того, після вчинення хуліганських дій, у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , виник злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру щодо ОСОБА_8 без її добровільної згоди.

Реалізовуючи злочинний умисел, направлений на насильницькі дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, які посягають на статеву свободу та статеву недоторканість ОСОБА_8 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшли до неї та почали висловлювати погрози у спричиненні тілесних ушкоджень, якщо вона не вступить з ними у статевий акт оральним шляхом. Після того, як ОСОБА_8 відмовилася. ОСОБА_7 наніс їй два удари ногами в область голови. Після чого ОСОБА_7 схопив ОСОБА_8 за волосся та із застосуванням сили різко потягнув її до низу, внаслідок чого вона впала на землю. Одразу ж після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , почали наносити хаотичні удари ногами по тулубу ОСОБА_8 . Такі їх діяння були припинені пересічними громадянами, після чого останні залишили місце вчинення злочину, не довівши свій злочинний умисел, направлений на зґвалтування ОСОБА_8 , до кінця, з причин, що не залежали від їх волі.

06 травня 2025 о 06 год 50 хв ОСОБА_4 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

06 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, яке вчинене групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та у незакінченому замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням у тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 152 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих дій доводиться зібраними у ході досудового розслідування доказами, частина з яких додана до клопотання.

Слідчий вважає, що існує ризик переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. На думку слідчого, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, у разі визнання його винним, неможливість ухилитись від кримінальної відповідальності, у підозрюваного є підстави для переховування.

Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 відомі їх анкетні дані та місце проживання, тому може впливати на них шляхом погроз життю з метою зміни ними показань на його користь.

На думку слідчого, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Вік та стан його здоров`я не перешкоджають триманню останнього під вартою. Характер та фактичні обставини інкримінованого підозрюваному злочину - свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав. Надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні та просив його задовольнити у повному обсязі.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання. Вважає, що підозра, яка пред`явлена його підзахисному є необґрунтованою та безпідставною, як і ризики, про які вказано у клопотанні. Вказував на те, що такий запобіжний захід є занадто суровим. Просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою та застосувати домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника. Запевнив суд, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та здійснювати тиск на потерпілу та свідків. Просив визначити йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Заперечував, що вчиняв дії сексуального характеру щодо потерпілої. Вказуючи на те, що вона все добровільно вчиняла із ОСОБА_7 , оскільки хотіла з ними вжити алкоголь. Після того, як вона це зробила, наміру на її зґвалтування у нього не було.

Вирішуючи клопотання органу досудового розслідування, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

Дане клопотання з урахування вимог п.1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування - СВ Голосіївського УП ГУ ПН у м. Києві.

Розгляд клопотання згідно з вимогами ч.2 ст.184 КПК України проведений більш ніж через 3 години після отримання підозрюваним копії клопотання та матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, слідчим суддею встановлено, що 06.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 296 КК України та ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 152 КК України. Зокрема, санкція ч.3 ст. 152 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Між тим, проаналізувавши та оцінивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування (протокол огляду місця події, протоколи допиту потерпілої та свідків, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколи огляду відеозаписів з камер зовнішнього спостереження тощо), слідчий суддя вважає, що вони містять інформацію та відомості, які у сукупності можуть доводити обставини, що ОСОБА_7 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Наведені слідчим обґрунтування, доводи прокурора, висловлені під час розгляду даного клопотання у судовому засіданні, є такими, що у сукупності із дослідженими матеріалами доводять, що існують деякі з ризиків, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні.

Слідчий суддя вважає наявним ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, а також незаконного впливу на потерпілу та свідків. При цьому слідчий суддя враховує тяжкість інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, обставини та спосіб їх вчинення, даних про особу ОСОБА_4 , який офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходів, підтверджених соціальних зав`язків, їх міцності тощо.

Також слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи сторони захисту суд відхиляє, оскільки вони не спростовують вищезазначених висновків.

Таким чином, прокурор довів всі обставини, визначені ч.1 ст. 194 КПК України, що дає слідчому судді підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, застосування такого запобіжного заходу щодо підозрюваного також відповідає вимогам п.4 ч.2 ст. 183 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 296 КК України та ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 152 КК України, який включений до переліку тих, що визначені у п.1) ч.4 ст.183 КПК України (застосування насильства до потерпілого), тому слідчий суддя не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк тримання під вартою визначається слідчим суддею в урахуванням вимог ч.2 ст. 197 КПК України, тобто в межах строків досудового розслідування, та рахується з часу затримання.

На підстав викладеного, керуючись ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193-194, 196, 197, 198, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави у межах строку досудового розслідування строком на 60 днів, а саме до 05 липня 2025 року (включно).

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 02 год 00 хв 06.05.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 12.05.2025 о 17 год 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1