Справа № 177/1638/25
Провадження № 1-кп/177/196/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000096 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, непрацевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.

16.03.2025 близько 17:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю уваги останнього, дістав з правої кишені його куртки, яка висіла при вході до житла, банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , володільцем якої є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка обладнана технологією безконтактної оплати. Після чого, усвідомлюючи, що вказана банківська картка належить іншій особі та відповідно до вимог ч. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4. 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, умисно, незаконно, з корисливих мотивів привласнив її з метою подальшого використання. Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, утримуючи при собі вищевказаний офіційний документ та розпорядився ним на власний розсуд.

Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 червня 2011 року, за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти, засоби доступу до банківських рахунків відповідають визначенню поняття «офіційний документ» і є різновидом офіційних документів.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2019, справа №454/420/17, аналіз норм законодавства свідчить про те, що платіжна картка є різновидом офіційних документів.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчить клопотання прокурора викладене в обвинувальному акті щодо його розгляду в порядку спрощеного провадження та заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та додані до нього матеріали кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не працює, за місцем проживання характеризується незадовільно, інвалідом не являється, неодружений, утриманців не має, є осудною особою, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відтак, суд дійшов висновку щодо призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України.

На переконання суду, призначена міра покарання є справедливою і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою, слугуватиме попередженню вчиненню ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не пред`являвся.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів суд визначає відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ по справі - пластикову банківську платіжну картку № НОМЕР_1 бордового кольору, строк дії 09/28, CVV-код 589, яка знаходиться в спец. пакеті НПУ ICR0247008 залишити у матеріалах кримінального провадження №0000096.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1