У Х В А Л А

/про накладення арешту на майно/

27.08.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , розглянувши клопотання дізнавача СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000379 від 24.08.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:

Дізнавач СД ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що 23.08.2025 до Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий повідомив про те, що 23.08.2025 в нічний період часу перебуваючи у Франківському районі м. Львова випивав у квартирі із двома візуально знайомими хлопцями, котрі йому нанесли тілесні ушкодження.

В ході досудового розслідування допитано потерпілого винокур ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та свідка ОСОБА_7 , які повідомили про події 23.08.2025.

В подальшому в ході досудового розслідування ОСОБА_7 , надав свій мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в процесі огляду якого було встановлено, що на ньому містяться відеофайли на якому зафіксовано факт побиття потерпілого ОСОБА_5 . Після завершення огляду вказано мобільного телефону його було вилучено та поміщено у спеціальний пакет PSP1223643 та опечатано та мобільний пристрій «Iphone 14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом в межах кримінального провадження.

Як встановлено досудовим розслідуванням, мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 котрий належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в подальшому може використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є ймовірність, що вилучене майно може бути приховуваним, пошкодженим, втраченим, знищеним, використання, перетворення, пересування, передача, відчуження, яких може унеможливити встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення.

У судовому засіданні дізнавач клопотання про арешт майна підтримав, просить таке задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити та розглядати без його участі.

Володілець майна ОСОБА_7 у судове засідання нез`явився, подав заяву про здійснення розгляду клопотання за його відсутності, не заперечує щодо накладення арешту на мобільний телефон.

Заслухавши пояснення дізнавача, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшла до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження 24.08.2025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (кримінальне провадження № 0000379), яке розпочато на підставі заяви ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий повідомив про те, що 23.08.2025 в нічний період часу перебуваючи у Франківському районі м. Львова випивав у квартирі із двома візуально знайомими хлопцями, котрі йому нанесли тілесні ушкодження.

Допитаний в якості потерпілого винокур ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив про те, що 22.08.2025 близько 19:00 год., перебував за адресою: Львів вул. Джорджа Вашингтона, через свій мобільний телефон у соціальний мережі Instagram зайшов на сторінку свого знайомого якого звати ОСОБА_8 . Переглянувши «сторіс» в якому ОСОБА_8 проводив голосування, стосовно чи хтось бажає випити у нього в дома потерпілий йому написав, що зможе.

На думку потерпілого його побив ОСОБА_9 і ОСОБА_8 23.08.2025 близько 06:00 год., коли він знаходився в приміщенні квартири ОСОБА_8 коли був сильному алкогольному сп`янінні та уривками все пригадуює оскільки ОСОБА_9 весь вечір чіплявся до потерпілого та провокував мене на конфлікт при цьому підбурював ОСОБА_8 також щоб він чіплявся до мене і в наслідок конфлікту вони мене побили і це міг ОСОБА_8 та знімати на свій телефон.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 , повідомив про те, що 22.08.2025 близько 18:00 год., коли перебував за своїм місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 вирішив у себе на соціальній сторінці Instagram де підписаний як ОСОБА_10 , зробити розповідь про те, що хоче з кимось випити та в подальшому в голосуванні двоє хлопців а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , із м. Сокаль погодились на пропозицію. Також зазначає, що вказану подію уривками знімав на відео камеру свого мобільного телефону Iphone 14 Pro Max, та зберіг у галереї всі відеозаписи включно з моментом побиття.

Відповідно до заяви від 25.08.2025 ОСОБА_7 надав свій мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

З протоколу огляду мобільного телефону та його вмісту вбачається, що на ньому містяться відеофайли на якому зафіксовано факт побиття потерпілого ОСОБА_5 .

З матеріалів клопотання вбачається, що мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 в подальшому може використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є ймовірність, що вилучене майно може бути приховуваним, пошкодженим, втраченим, знищеним, використання, перетворення, пересування, передача, відчуження, яких може унеможливити встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення.

З долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів досудового розслідування від 26 серпня 2025 року встановлено, що мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000379 від 24.08.2025 року.

Згідно з п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У встановлений КПК України строк дізнавач звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1) ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання дізнавача про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дізнавач у судовому засіданні довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини і факти, викладені у матеріалах клопотання про арешт майна, можуть бути перевірені лише у ході розслідування кримінального провадження № 0000379 від 24.08.2025 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане у клопотанні майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є ймовірність, що вилучене майно може бути приховуваним, пошкодженим, втраченим, знищеним, використання, перетворення, пересування, передача, відчуження, яких може унеможливити встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення, а також те, що має значення речового доказу, стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням це доведено в судовому засіданні, а тому клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання дізнавача СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000379 від 24.08.2025 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Max» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , котрий належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_1 , якийпоміщено у спеціальний пакет PSP1223643 у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 24.08.2025.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

В порядку ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 11:00 год. 29.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1