Справа № 135/616/25
Провадження № 1-кп/135/101/25
ВИРОК

іменем України

19.08.2025 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000031 від 20.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок у сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставин.

19 квітня 2025 року, біля вечірньої години доби, під час прогулянки берегом річки Південний Буг біля м. Ладижин, ОСОБА_3 на землі помітив прозорий поліетиленовий пакет із застібкою. Піднявши його та відкривши, виявив всередині кристалічну речовину.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/102-25/8980-НЗПРАП від 23.04.2025, виявлена речовина є психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, масою 0,4283 г.

Надалі ОСОБА_3 поклав зазначену речовину до лівої зовнішньої кишені штанів, у яких був одягнений, та незаконно, без мети збуту, з метою особистого вживання, придбав та зберігав психотропну речовину PVP , до моменту її виявлення та вилучення 19 квітня 2025 року за 00 год 58 хв. працівниками поліції на вул. Хлібозаводській у м. Ладижин.

ІІ. Стаття закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України та звернувся з клопотанням про проведення судового розгляду відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України. Він підтвердив, що визнає всі обставини, які підлягають доказуванню у межах цього кримінального провадження, усвідомлює їх значення, не заперечує проти недоцільності їх дослідження, а також підтвердив ознайомлення з правовими наслідками обраної процесуальної позиції, зокрема з неможливістю оскарження встановлених обставин в апеляційному порядку.

Під час його допиту в судовому засіданні пояснив, що 19 квітня 2025 року, ввечері, під час прогулянки берегом річки Південний Буг біля м. Ладижин, на землі виявив прозорий поліетиленовий пакет із застібкою. Розкривши його, він побачив всередині кристалічну речовину. Оскільки є особою, яка періодично вживає психотропні речовини, припустив, що найдена речовина є психотропною ймовірно, PVP.

З метою особистого вживання залишив речовину собі, поклавши її до лівої зовнішньої кишені штанів, у які був одягнений, та зберігав при собі. Вночі того ж дня психотропну речовину було виявлено та вилучено працівниками поліції на вул. Хлібозаводській у м. Ладижин.

Обвинувачений зазначив, що усвідомлює протиправність своїх дій, відверто розкаюється, критично оцінює власну поведінку та готовий нести передбачену законом кримінальну відповідальність. Він запевнив суд, що зробив відповідні висновки з вчиненого та надалі подібного більше не допустить.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_3 . Зазначив, що його підзахисний повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається, критично оцінює свою поведінку, надає правдиві показання, які узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження.

Просив суд врахувати, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання відносно нього відсутні матеріали компроментуючого характеру, має стабільні соціальні зв`язки, перебуває на військовій службі, не ухилявся від участі у судовому провадженні, надавав сприяння у його розгляді. Також наголосив на щирому каятті обвинуваченого та відсутності обтяжуючих обставин. На основі викладеного просив суд призначити ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з обмеженням волі, а саме у вигляді штрафу, оскільки таке покарання, на думку захисника, буде справедливим, ефективним та достатнім для досягнення мети кримінального покарання.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України. З огляду на визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, відсутність заперечень щодо фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, та подане обвинуваченим клопотання, прокурор просив суд здійснити розгляд провадження відповідно до вимог частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого.

З урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його позитивної характеристики, щирого каяття, наявності постійного місця проживання, та відсутності судимості, прокурор вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

IV. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Суд, ураховуючи повне визнання вини обвинуваченим за ч. 1 ст. 309 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 . Разом з тим, суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

Отже, відповідно до ст. 22 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

V. Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 суд встановив наступне.

Обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , раніше не судимим, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2025 № 43, ОСОБА_3 призначено на посаду водія-електрика відділення управління мінометного взводу механізованого батальйону.

Відповідно до службової характеристики, ОСОБА_3 пройшов базову військову підготовку, має необхідні навички, проте виявляє недостатню дисциплінованість, іноді не впевнено виконує завдання, не користується авторитетом у колективі.

Відповідно до інформації Ладижинської міської ради, компрометуючих відомостей за місцем проживання щодо нього не надходило. На обліку у психіатра чи нарколога не перебуває, що підтверджується медичними довідками. Має постійне місце реєстрації, не одружений.

Суд бере до уваги наведені дані про особу обвинуваченого як такі, що мають значення для індивідуалізації покарання.

VI. Мотиви призначення покарання

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчиненого діяння, ступінь його суспільної небезпеки та особи винного.

Суд установив, що кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 309 УК України, вчинене ОСОБА_6 , полягає у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, та згідно зі статтею 12 УК України є кримінальним проступком.

Вчинення цього правопорушення не супроводжувалося застосуванням насильства, загрозою життя чи здоров`ю інших осіб, агресивною чи зухвалою поведінкою. Хоч злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин становлять значну загрозу здоров`ю і безпеці суспільства, в цьому випадку доведено обмеження і обсяг дії, що знижує ступінь ризику для суспільства в порівнянні з важкими злочинами цієї категорії.

Разом з тим, суд ураховує послідовну позицію Верховного Суду щодо призначення покарання в справах цієї категорії, згідно з якою навіть за відсутності мети збуту вживання та зберігання психотропних речовин є фактором, що шкодить здоров`ю населення і впливає на криміногенну ситуацію в державі.

ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду повністю визнав свою вину; надавав щирі, послідовні та логічні показання щодо обставин вчиненого; сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що дозволило провести судовий розгляд у спрощеному порядку; висловив щире каяття та критично оцінював власну поведінку.

Як особа, ОСОБА_3 характеризується як такий, що раніше не судимий, перебуває на військовій службі за призивом під час мобілізації, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у психіатра чи нарколога, за місцем проживання матеріали компрометуючого характеру відсутні , за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, не працевлаштований, не одружений.

Відповідно до статті 66 КК України, суд визнає пом`якшуючими обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обтяжуючих обставин, відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.

Оцінюючи характер і ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу винного, пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих, поведінку обвинуваченого після вчинення правопорушення, а також принципи законності, справедливості, гуманізму та індивідуалізації, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без застосування покарання, пов`язаного із обмеженням волі.

Отже, призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в межах санкції частини першої статті 309 УК України є обґрунтованим, необхідним і достатнім для досягнення мети покарання його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Суд також ураховує, що матеріальний стан обвинуваченого дозволяє йому сплатити штраф, який не становитиме для нього надмірного тягаря в розумінні практики Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах «Ізмайлов проти Росії», «Швидка проти України»).

Призначене покарання відповідає вимогам статей 50, 6567 КК України, положенням статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», принципам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, включаючи дотримання принципу пропорційності, недопущення надмірного втручання у права особи, а також справедливого балансу між інтересами суспільства та правами особи.

VII. Мотиви ухвалення інших рішень

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна. З огляду на викладене слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.04.2025 на речові докази у справі.

Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/8980-НЗПРАП від 23.04.2025 складають 3565 грн 60 коп. та підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/102-25/8980-НЗПРАП від 23.04.2025 в розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на тимчасово вилучене майно (психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, масою 0,4283 г), накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 22.04.2025 скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили - психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, масою 0,4283 г, поміщену до спеціального пакету Експертна служба МВС України № 5686444, яка знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя