Справа № 346/846/23
Провадження № 11-кп/4808/302/25
Категорія ст. 539 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою представника Коломийського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_7 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2025 року про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності ,-

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні подання Коломийського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 , засудженого 24.02.2023 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.1ст.164 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 , будучи обізнаним про необхідність виконання відносно нього вказаного вироку суду, ухиляється від його виконання. Зокрема, він з 04.06.2024 року оголошений в державний розшук, тобто не перебуває на військовій службі, а тому не мав законних підстав не виконувати вирок в частині покарання. За таких обставин, відсутні підстави для звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

З ухвалою суду не погодився представник Коломийського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області та подав апеляційну скаргу. Серед доводів посилається на висновки в постанові ВСУ від 24.12.2015 у справі № 5-324кс15 та зазначає, що ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Наголошує, що вирок Коломийського міськрайонного суду від 24.02.23 року щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 28.03.2023 року, отже строки визначені п.1 ч.1 ст.80 КК України сплили. Факт ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт щодо ОСОБА_8 . Коломийським районним відділом поліції не документувався, а сам факт перебування засудженого у державному розшуку не є підтвердженням ухилення від відбування покарання.

Оскаржувану ухвалу, з наведених підстав, просить скасувати та прийняти нове рішення, яким звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Коломийського міськрайонного суду від 24.02.2023 року.

ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про його час і місце повідомлявся. Надісланий на його адресу судовий виклик повернувся до суду не врученим у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Прокурор та представник Коломийського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в судове засідання не з`явилися. Про час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до положень п.1 ч.1ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

В той же час, Закон України про кримінальну відповідальність встановлює три умови звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст.80 КК України строків; не ухилення засудженого від відбування покарання; не вчинення протягом встановлених ч.ч. 1 та 3 ст.80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину. Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Разом з тим, частиною 3 статті 80 КК України передбачено зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені п. 1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються.

Частиною 4 статті 80 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.02.2023 року, який набрав законної сили 28.03.2023 року, ОСОБА_8 засуджено за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 год. ( а.с. 36-37, 48).

Засудженому достеменно відомо про призначене покарання та набрання вироком законної сили, що підтверджується інформацією зазначеною у самому поданні Коломийського РВ філії ДУ «Центр пробації», згідно якої у телефонній розмові ОСОБА_8 повідомив, що не зміг з`явитися для відбування покарання у зв`язку із мобілізацією та проходженням служби в лавах ЗСУ.

Зазначена інформація підтверджується відповіддю т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 (а.с.41), згідно якої ОСОБА_8 з 20.04.2023 року проходить військову службу за призовом під час мобілізації. Проте з 26.01.2024 року він рахується таким, що самовільно залишив військову частину і для проходження служби не повертався. (а.с.43)

Зазначені обставини вказують, що ОСОБА_8 з моменту самовільного залишення військової частини, тобто з 26.01.2024 року фактично не проходить військову службу, тобто у нього зникла законна підстава не прибувати для відбування покарання за вироком суду.

З 26 березня 2024 року Коломийським РВ філії ДУ «Центр пробації» розпочато проведення початкових розшукових заходів.

ОСОБА_8 оголошено в державний розшук та заведено оперативно-розшукову справу № 495/10/2024 від 04.06.2024 року. (а.с. 45).

Той факт, що відносно ОСОБА_8 немає обвинувального вироку за відповідною статтею КК України, свідчить про те, що обставини та підстави, через які він не відбув покарання, не встановлені.

Разом з тим, це не переконує суд у тому, що невідбуття ОСОБА_8 покарання не пов`язано з його ухиленням від відбування покарання. Ці обставини можуть бути всебічно з`ясовані у разі встановлення місцезнаходження останнього.

За таких обставин, на даний час, рішення про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання є передчасним, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання представника Коломийського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Коломийського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5