ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1312/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/168/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2025 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 17 червня 2025 року, за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славута, Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

-з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

-заборонити спілкування зі свідками та потерпілими;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

-носити електронний засіб контролю.

Встановлено строк дії ухвали до 18 серпня 2025 року включно.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000273 від 17 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17 червня 2025 року приблизно о 00 години 10 хвилин між солдатом ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні автомобільного боксу, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту із солдатом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдатом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сержантом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдатом ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщені автомобільного боксу, розташованого на території військового містечка № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 за вищевказаною адресою, на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли раптово під час словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, з прямим умислом, наніс удар ножем у живіт потерпілому ОСОБА_10 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням кишківника, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_7 наніс удар ножем у живіт потерпілому ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням кишківника, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 наніс удар ножем у живіт потерпілому ОСОБА_12 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки та жовчного міхура, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_7 наніс удар ножем у живіт потерпілому ОСОБА_13 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням кишківника, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 та заподіяних тілесних ушкоджень, потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 госпіталізовані до КНП «Чортківська ЦМЛ» для надання медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_7 , органом досудвого розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

17 червня 2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Також 17 червня 2025 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки при розгляді клопотання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею допущено порушення вимог кримінального процесуального законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку із чим вказана ухвала підлягає скасуванню.

Вказує, що суд належним чином не врахував наявні ризики, передбачені ст.177 КК України.

Прокурор стверджує, що слідчим суддею належним чином не враховано той факт, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування, так як вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення стосовно 4 осіб, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, відноситься до категорії тяжких злочинів і у разі доведення вини підозрюваного, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Звертає увагу, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 також настали наслідки, що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_12 , у зв`язку із чим, 19.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.121 КК України.

На переконання апелянта, слідчий суддя при винесенні ухвали, всупереч вимогам ст.178 КПК України однобічно оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються судом при обранні запобіжного заходу, а також мету застосування запобіжного заходу, не врахував обґрунтування слідчого і прокурора, а взяв до уваги лише надумані доводи сторони захисту.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання заступника начальника СВ Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, без можливості внесення застави.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечив щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки вважають рішення слідчого судді місцевого суду законним та обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя, дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення та у наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Зокрема, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Поряд з цим, слідчим суддею обґрунтовано відхилено доводи сторони обвинувачення щодо наявності ризик передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що вказаний вище ризик не підтверджується з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, є учасником бойових дій, його поганий стан здоров`я, пов`язаних з отриманням бойових поранень.

Апеляційний суд також звертає увагу, що оцінює рішення суду першої інстанції, виходячи з матеріалів провадження, які були предметом перевірки слідчого судді. Тому, відомості, на які посилається прокурор під час апеляційного розгляду стосовно того, що ОСОБА_7 повідомлено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст.121 та ч.2 ст.121 КК України у зв`язку із смертю ОСОБА_12 , стосовно його стану здоров`я та інші, на думку колегії суддів, не можуть свідчити про неналежну оцінку слідчим суддею обставин справи справи та встановлених ризиків.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в матеріалах клопотання відсутні достатні докази того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та встановлених у судовому засіданні і ця обставина, передбачена п.3 ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не доведена.

В такому випадку, суд, відповідно до вимог ч.2 ст.194 КПК України, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, що має місце в даному випадку, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів також враховує, що зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Неможливість виконати ухвалу слідчого судді в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_7 електронного засобу контролю (ЕЗК), у зв`язку з відсутністю вільного комплекту ЕЗК у відділі моніторингу системи електронного контролю УОАЗОР ГУНП в Хмельницькій області, на що посилається сторона захисту в суді апеляційної інстанції, на думку колегії суддів, не може свідчити про неналежне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також колегія суддів враховує, що на даній стадії досудового розслідування, з часу обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, випадків порушення ним застосованих до нього процесуальних обов`язків ухвалою слідчого судді, стороною обвинувачення не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 правильно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України ухвалив рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2025 року відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання прокурор, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 червня 2025 р. відносно ОСОБА_7 без змін

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді