Справа № 550/778/25
Провадження №1-кп/550/175/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове кримінальне провадження № 0000344 внесене до ЄРДР 23.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Артемівка Чутівського району, Полтавської області, громадянин України, українець, із середньою освітою, не працюючий, інвалід 3 групи, одружений, військовозобов`язаний, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, навесні 2024 року, (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 вирішив самовільно зайняти земельну ділянку особливо цінних земель (землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів) комунальної форми власності з кадастровим номером :30:015:0195 площею 1,3000 га, яка згідно даних державного земельного кадастру віднесена до категорії «Землі сільськогосподарського призначення», за кодом КВЦПЗ 01.09 «Для дослідних і навчальних цілей» та з 17.01.2020 перебувала у постійному користуванні Скороходівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Скороходівської селищної ради.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , навесні 2024 року, точної дати слідством не встановлено, шляхом використання найманої сільськогосподарської техніки трактора та сівалки, здійснив обробіток вказаної земельної ділянки, при цьому усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав, умисно, з корисливою метою, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст. 125 Земельного кодексу, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації, п. «в» ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України, згідно з яким, до особливо цінних земель відносяться землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів, самовільно зайняв земельну ділянку площею 1,3000 га особливо цінних земель з кадастровим номером :30:015:0195, яка перебувала у постійному користуванні Скороходівської ЗОШ І-ІІІ ступенів та розташована в межах селища Скороходове в адміністративних межах Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області.

У подальшому, упродовж 2024-2025 років, за допомогою невстановленої слідством найманої сільськогосподарської техніки трактора та сівалки, обробляв її механічним способом та використовував для посіву сільськогосподарської культури - кукурудзи і збору урожаю для власних потреб, при цьому достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка у встановленому порядку у володіння і користування йому не надавалась та не передавалась у власність або оренду, тобто за відсутності правочину щодо такої земельної ділянки.

Самовільним зайняттям земельної ділянки особливо цінних земель площею 1,3000 га з кадастровим номером :30:015:0195, ОСОБА_4 заподіяв власнику земельної ділянки в особі Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області матеріальну шкоду в розмірі 15 007 грн. 73 коп.

Дії ОСОБА_4 , які виразилися у самовільному зайнятті земельної ділянки особливо цінних земель ОСОБА_4 кваліфіковані ч.2 ст.197-1 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельних ділянок особливо цінних земель.

10.07.2025 року під час підготовчого судового засідання між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником представником потерпілої сторони держави в особі Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 471 КПК України, була укладена угода про примирення, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних вище обставин, щиро розкаявся, завдану шкоду потерпілому відшкодував повністю.

Сторонами угоди узгоджено покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 197-1 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (17000 грн).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченому ч. 2 ст.197-1 КК України, визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення, укладену 10.07.2025 між ним та представником потерпілого та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягав на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілої сторони держави в особі Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену 10.07.2025 між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , погоджується з мірою покарання, що визначена угодою, наслідки затвердження угоди про примирення, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, їй зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч. 1 ст. 473 КПК України, зрозумілі, у зв`язку з чим просила постановити вирок за укладеною угодою про примирення.

Суд, розглянувши заяву про примирення від 10.07.2025, заслухавши пояснення обвинуваченого та представника потерпілого, думку прокурора, проаналізувавши надані матеріали, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правомірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 самовільне зайняття земельної ділянки особливо цінних земель, кваліфікуючою ознакою якого є самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене щодо земельних ділянок особливо цінних земель.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 197-1 КК України є нетяжким злочином.

Встановлено, що укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілої сторони держави в особі Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_5 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована обвинуваченим в повному обсязі.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб.

З`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілої сторони держави в особі Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_5 розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

При укладенні угоди про примирення, сторонами були враховані обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку. Також було враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України.

Узгоджена сторонами угоди про примирення міра покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 197-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, відповідає правилам призначення покарань, встановлених Кримінальним кодексом України.

Обставини, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди про примирення - відсутні.

Враховуючи, що умови угоди: не суперечать вимогам закону; відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди було добровільним; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим; укладена угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази: відсутні.

Судові витрати: відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст. ст. 321, 369, 371, 373-376, 380, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 10.07.2025 року по кримінальному провадженню №0000344 внесеному до ЄРДР 23.06.2025 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілої сторони держави в особі Скороходівської селищної ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1