ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8878/25
провадження № 1-кп/753/1703/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000451 від 06.02.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фастовці, Бахмацького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 02 травня 2025 року.

Відповідно до вказаного акта, ОСОБА_4 , 05 лютого 2025 року, приблизно о 18 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «HYUNDAI MATRIX», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині нерегульованого перехрестя вулиць Афанасьєва-Ялтинської у місті Києві, під час здійснення маневру повороту ліворуч у напрямку вулиці Новодарницької, не переконався у безпечності такого маневру.

Наближаючись до розмітки нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 відповідно до Правил дорожнього руху (далі - ПДР), на якому перебували пішоходи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перетинали проїзну частину з правого боку наліво відносно напрямку руху транспортного засобу, ОСОБА_4 не надав перевагу в русі пішоходам, у результаті чого з необережності допустив наїзд на вказаних осіб.

Отже, водій ОСОБА_4 порушив вимоги:

- п. 10.1 ПДР: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 16.2 ПДР: «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку».

Унаслідок вказаного порушення пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, а саме: закриту травму лівого колінного суглоба, уламковий перелом латерального виростка великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, що підтверджується висновком експерта.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.

Під час проведення підготовчого судового засідання обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні. До клопотання долучено заяву потерпілої, якою підтверджує факт примирення із обвинуваченим, оскільки останній вину визнав повністю, розкаявся, а також у повному обсязі відшкодував їй шкоду, заподіяну внаслідок вчинення злочину.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 визнав усі зазначені в обвинуваченні фактичні обставини, щиро розкаявся та шкодує про вчинене. Також пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Потерпіла ОСОБА_5 клопотання підтримала повністю та зазначила, що ОСОБА_4 відшкодував їй завдану шкоду у повному обсязі та примирився з нею, жодних претензій матеріального та морального характеру до нього немає, просила суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження стосовно останнього просив закрити.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані в розпорядження суду матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке є нетяжким необережним злочином.

Відповідно до примітки до статті 45 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно не є корупційним злочином.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, примирився з потерпілою та відшкодував їй завдану шкоду, що безпосередньо підтверджено потерпілою у судовому засіданні.

Враховуючи наведене, оцінюючи визначені кримінальним законом правові підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності, наявність всіх обов`язкових елементів, перелічених у ст. 46 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його клопотання підлягає задоволенню, а обвинувачений - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні потерпілою не заявлено.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на викладене та керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 46, ч. 1 ст. 286 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

З ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати за проведення судово інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта від 13 березня 2025 року № СЕ-19/111-25/13342-ІТ) проведеної Київським міським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, на суму 3183, 60 грн.

Після набрання ухвалою законної сили речові докази у провадженні, а саме:

- транспортний засіб «Hyundai matrix», державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_4 , скасувавши на арешт, накладений на вказаний транспортний засіб ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1