Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000538, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2025, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернулася до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000538, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2025, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні відділу дізнання Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 17.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.07.2025 року за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 105, працівниками поліції зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено та вилучено порошкоподібну речовину білого кольору та вилучено мобільний телефон марки «IPhone 8» чорного кольору, пароль якого ОСОБА_4 надавати відмовився, який поміщено до спеціального пакету №ICR 0111711 на який нанесено пояснювальний напис, підписи учасників.

Вказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Доцільність накладення арешту на вилучене майно обґрунтовується тим, що повернення вилученого майна ОСОБА_4 може завдати істотної шкоди кримінальному провадженню, яка полягає у приховуванні або знищенні інформації, яка має значення для встановлення об`єктивної істини, встановлення усіх осіб причетних до вчинення злочину, а також має істотне значення для визначення остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Окрім того, в органу досудового розслідування є підстави вважати, що на вказаному пристрої наявна інформація, що дасть змогу встановити осіб, які здійснюють незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а саме: збут вказаних речовин на території міста Києва.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи, у зв`язку із чим просила задовольнити його у повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

В силу положень ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали клопотання та всі долучені до нього документи, слідча суддя дійшла наступного висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 КПК України.

Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчою суддею встановлено, що у провадженні відділу дізнання Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 17.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

17.07.2025 року в порядку ст. 208 КПК України проведено затримання за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 105, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилученопорошкоподібну речовину білого кольору та вилучено мобільний телефон марки «IPhone 8» чорного кольору, пароль якого ОСОБА_4 надавати відмовився, який поміщено до спеціального пакету № ICR 0111711, на який нанесено пояснювальний напис, підписи учасників.

Вказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідча суддя зауважує, що клопотання прокурора про арешт тимчасового вилученого в ході огляду майна подано у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадках, передбачених пунктами 1-2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України відповідно.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що відповідно до постанови дізнавача відділу дізнання Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 від 17.07.2025, зазначене майно, виявлене та вилучене під час обшуку за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 105, а саме: мобільний телефон марки «IPhone 8» чорного кольору, визнано речовими доказом у кримінальному провадженні

Із урахуванням наведеного, слідча суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що вилучене в ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 105 майно, можливо є засобом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також на ньому могли зберегтися сліди його вчинення, а відтак таке може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним слідча суддя має достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Ризиком, для запобігання якого необхідне накладення арешту на таке майно, є можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення. Відповідно накладення арешту позбавляє власника майна можливості розпоряджатися та користуватися цим майном. Отже, може бути виконане завдання арешту майна - збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На думку слідчої судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, крім того воно є пропорційним, оскільки підлягає оскарженню відповідно до норм процесуального законодавства щодо оскарження рішень слідчого судді та скасуванню у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 174 КПК України, а тому слідча суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170, 173, 175, 309, 370 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000538, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2025 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 105, 17.07.2025 року, в порядку ст. 208 КПК України, з метою збереження речового доказу, а саме на мобільний телефон, марки «IPhone 8», чорного кольору, із встановленням заборони його використання та відчуження.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не зупиняє її виконання.

Cлідча суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1