Провадження № 1-кп/643/768/25
Справа № 643/5009/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у м. Харкові у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Салтівського районного суду міста Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000360 від 20 березня 2025 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, маючий на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, в порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку березня 2024 року, більш точної дати судом не встановлено, невстановлена судом особа, діючи умисно, протиправно із корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення злочинним шляхом, будучи обізнаною в області анонімізації та розуміючись у принципах інформаційної безпеки та кібербезпеки, розробила план вчинення злочину по здійсненню незаконних операцій з використанням електронно-обчислюваної техніки, а саме вішингових дзвінків.

Враховуючи складність, підвищений ризик та неможливість одноособового вчинення злочинів, невстановлена судом особа вступила в злочинну змову з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про спільне вчинення ними кримінально-протиправних дій, пов`язаних із заволодінням грошовими коштами фізичних осіб, які перебувають на їх банківських рахунках, шляхом обману та шляхом проведення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Так, 13.03.2024 о 12:00 год., невстановлена судом особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи спільний корисливий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки, зателефонувала з номеру телефону НОМЕР_3 потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та представившись працівником банку АТ КБ «Приватбанк», шляхом обману отримала конфіденційну інформацію пов`язану з її банківською карткою № НОМЕР_4 та її індивідуальними ознаками. Після чого, 13.03.2024 приблизно о 13:00 год., ОСОБА_4 отримав від невстановленої особи невстановлений мобільний телефон з встановленим додатком «GooglePay», з особистими даними банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , яка емітована на ім`я потерпілої ОСОБА_7 , тим самим отримав доступ до здійснення платежів за допомогою електронної платіжної системи без фізичної наявності вказаної картки. Далі, ОСОБА_4 передав вказаний мобільний телефон ОСОБА_5 , після чого останній 13.03.2024 приблизно о 13:15 год. попрямував до магазину «Фокстрот», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 59/56, де за допомогою робочого мобільного телефону розрахувався завдяки мобільному додатку «GooglePay» карткою потерпілої ОСОБА_7 , придбавши мобільний телефон IPhone 13 128 gb вартістю 26 999 грн. та IPhone 15 pro max 256 gb вартістю 60 499 грн., на загальну суму 87 498 грн.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою особою, шляхом обману заволоділи грошовими коштами у розмірі 87 498 грн., які належали ОСОБА_7 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Своїми діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайство) вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 03.04.2024 о 13:39 год., невстановлена судом особа, діючи повторно та за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , маючи спільний корисливий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки, зателефонувала з номеру телефону НОМЕР_5 потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та представившись працівником банку АТ КБ «Приватбанк», шляхом обману отримала конфіденційну інформацію пов`язану з його банківською карткою № НОМЕР_6 та її індивідуальними ознаками. Після чого, 03.04.2024 приблизно о 13:50 год., ОСОБА_4 отримав від невстановленої особи мобільний телефон ZTE Blade A3 2020 IMEI:1 НОМЕР_7 , IMEI:2 НОМЕР_8 з встановленим додатком «GooglePay», з особистими даними банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , яка емітована на ім`я потерпілого ОСОБА_8 , тим самим отримав доступ до здійснення платежів за допомогою електронної платіжної системи без фізичної наявності вказаної картки. Далі, ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон, після чого останній 03.04.2024 приблизно о 14:00 год., попрямував до магазину «Фокстрот», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, буд. 59/56, де за допомогою вказаного робочого мобільного телефону розрахувався завдяки мобільному додатку «GooglePay» карткою потерпілого, придбавши мобільний телефон IPhone 15 pro max 256 gb на загальну суму 60499,90 грн.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленою особою, шляхом обману заволоділи грошовими коштами у розмірі 60499,90 грн., які належали ОСОБА_8 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Своїми діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману з використанням електронно-обчислювальної техніки (шахрайство) вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вину в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях визнали повністю, щиро розкаялися та пояснили, що вони дійсно вчинили зазначені кримінальні правопорушення за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно відображають обстановку і обставини скоєних обвинуваченими кримінальних правопорушень, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погодилися на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, окрім їх особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують їх, пояснивши, що їх рішення є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України їм зрозумілі.

Відтак, суд розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до § 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковано вірно.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, наслідки, які настали від їх скоєння, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, їхнє відношення до скоєних правопорушень та дані про їх особистість.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченими, передбачені ч. 4 ст. 190 КК України, відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 одружений, з середньою освітою, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_5 не одружений, з вищою освітою, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

З досудової доповіді, складеної Салтівським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 08.05.2025 слідує, що рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а рівень ризику небезпеки для суспільства оцінюється як середній та орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі.

Обставини, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараним за вчинене.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З досудової доповіді, складеної Салтівським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 07.05.2025 слідує, що рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а рівень ризику небезпеки для суспільства оцінюється як середній та орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі.

Обставини, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність бути покараним за вчинене.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити:

- ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

- ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

На переконання суду, саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відтак, враховуючи те, що наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд вважає можливим звільнити їх від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75, 76 КК України, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на переконання суду, можливо виправити без реального відбуття покарання.

Щодо цивільного позову ОСОБА_8 про:

- солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 60499,90 грн;

- стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 15000,00 грн та 7000,00 витрат на професійну правничу допомогу;

- стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 15000,00 грн та 7000,00 витрат на професійну правничу допомогу.

Щодо цивільного позову ОСОБА_7 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 87498,00 грн та майнової шкоди у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1, 3, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За вимогами ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням того, що цивільні відповідачі визнали у повному обсязі цивільний позов ОСОБА_8 , відтак суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на таку допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України).

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений з адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, у цьому випадку представником надано: акт прийому-передачі правової допомоги (послуг) згідно договору № 19/25/М про надання правової допомоги від 31.03.2025, платіжна інструкція від 29.05.2025 на суму 14000,00 грн.

З огляду на додані до позовної заяви документи, а також документи надані суду під час розгляду справи, що підтверджують понесені потерпілим ОСОБА_8 витрати на правову допомогу у розмірі 14000,00 грн, зазначена позовна вимога також підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_7 , суд зазначає, що згідно квитанцій від 17.02.2025 та 21.03.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сплатили на користь ОСОБА_7 кошти на загальну суму 3992,00 грн.

З урахуванням того, що цивільні відповідачі визнали у повному обсязі цивільний позов ОСОБА_7 , а також часткове відшкодування матеріальної шкоди, відтак суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а вимоги щодо моральної шкоди - у повному обсязі.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.12.2024 у справі № 644/11458/24 - зняти.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.01.2025 у справі № 644/11562/24 - зняти.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

З огляду на те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190 КК України, за допомогою використання мобільного телефону марки «ZTE» моделі «Blade A3 2020», IMEI: НОМЕР_9 , IMEI: НОМЕР_10 , суд доходить висновку щодо необхідності застосувати спеціальну конфіскацію даного предмета кримінального правопорушення у власність держави.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановити іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в сумі 60499,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 15000,00 грн та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 15000,00 грн та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 83506,00 грн та моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

У решті позовних вимог ОСОБА_7 відмовити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.12.2024 у справі № 644/11458/24 та від 03.01.2025 у справі № 644/11562/24.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію в дохід держави до:

- мобільного телефону марки «ZTE» моделі «Blade A3 2020», IMEI: НОМЕР_9 , IMEI:2 НОМЕР_8 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Речові докази, після набрання вироком законної сили, а саме:

- мобільний телефон Iphone 15 pro max ІМЕІ НОМЕР_11 , ІМЕІ НОМЕР_12 та коробка від вказаного телефону, який переданий на зберігання власнику ОСОБА_11 - вважати повернутим власнику майна;

- планка оперативної пам`яті «HP», серійний номер P-N497157-D88, 2 планки оперативної пам`яті «Kingston», серійні номери: P5LOW-Q9UPON-VWH26; 4MJOP-69XPWW-XV9DH, які поміщено до спеціального пакету НПУ №RIC2154957; мобільний телефон «Redmi» темно-сірого кольору в непрацюючому стані, який поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP1201403; мобільний телефон «Huawei» з корпусом синього кольору в непрацюючому стані, який поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP1201405; жорсткий диск «Seagate» «Barracuda 7200.12» 500 GB, серійний номер 9VMRW8DJ, який поміщено до спеціального пакету НПУ №RIC2154956; мобільний телефон «Huawei» чорного кольору в непрацюючому стані, який поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP1201404; мобільний телефон «iPhone» 14 Pro, IMEI 1: НОМЕР_13 , IMEI 2: НОМЕР_14 , з сім-картою ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_15 , які поміщено до спеціального пакету НПУ №ICR0230985; мобільний телефон «Redmi» Note 9 Pro, IMEI 1: НОМЕР_16 , IMEI 2: НОМЕР_17 , з сім-картою ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_18 , та сім-картою ПрАТ «ВФ Україна» із номером НОМЕР_19 , які поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP1201401; мобільний кнопочний телефон «Nokia» чорного кольору, IMEI НОМЕР_20 , з сім-картою ПрАТ «Київстар» з маркуванням НОМЕР_21 , які поміщені до спеціального пакету НПУ №PSP1201402; системний блок із комплектуючими: 2 планки оперативної пам`яті K4A8G085WB-BCWE-U8GB32, жорсткий диск «Seagate» SIW 5W 644SH, який поміщено до полімерного пакету чорного кольору, який опечатано біркою із підписами учасників слідчої дії; мобільний телефон «iPhone» 13 темно синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_22 , IMEI 2: НОМЕР_23 , з сім-картою ПрАТ «Київстар» з маркуванням НОМЕР_24 , які поміщено до спеціального пакету НПУ №RIC2154959 - повернути власнику майна ОСОБА_4 .

- банківську картку «Для виплат» № НОМЕР_25 ; банківську картку «Для виплат» № НОМЕР_26 ; банківську картку «Raiffaisen Bank» № НОМЕР_27 ; банківську картку «Для виплат» № НОМЕР_28 ; пластикову картку «Київстар» з номером телефону НОМЕР_29 ; пластикову картку «Київстар» з номером № НОМЕР_30 ; мобільний телефон «Poco M5» imei: НОМЕР_31 , imei: НОМЕР_32 , в якому стоїть сім-картка з номером: НОМЕР_33 ; мобільний телефон «ZTE Blade» у корпусі чорного кольору; пластиковий вінчестер «Patriot Burst 240 Gb» №PBU240GS25SSDR PE000542; куртку чорного кольору; системний блок білого кольору «GameMax» - повернути власнику майна ОСОБА_5 ;

- грошові кошти у сумі 100 Євро № WA012095691, які поміщено до спеціального полімерного пакету НПУ із маркуванням CRI 1079326 та перебувають на відповідальному зберіганні у ХГРУ АТ КБ «Приватбанк», згідно прийому передачі майна на зберігання від 04.04.2025 - повернути власнику майна ОСОБА_5 ;

- DVD-R диски у кількості 7 (сім) штук - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- флеш накопичувач № 3т - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Салтівський районний суд міста Харкова.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_12