Провадження по справі 1-кс/522/4232/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

09 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000428 від 07.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється по кримінальному провадженню №0000428 від 07.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 липня 2025 року дільничні офіцери поліції Сектору превенції ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували на службі під час спільних заходів зі співробітниками РТЦК та СП на підставі спільного наказу ІНФОРМАЦІЯ_2 та ГУНП в Одеській області «Про налагодження взаємодії під час здійснення спільних мобілізаційних заходів» від 25.09.2024 №1980/2485.

Надалі, 07 липня 2025 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Садова, біля буд. 14, працівники поліції підійшли до ОСОБА_4 , та продовжуючи виконувати свої службові обов`язки щодо забезпечення громадської безпеки та порядку, представилися, назвали свої посади, спеціальне звання, прізвище, ім`я та по батькові, надали службові посвідчення із спеціальними жетонами та повідомили, що йому необхідно надати особисті документи для перевірки.

Однак, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, не виконав вимоги представника правоохоронного органу та почав нецензурно висловлюватись на адресу ДОП ОСОБА_7 , після чого застосував до нього фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні тілесного ушкодження у вигляді п`яти ударів обома руками в область обличчя ОСОБА_7 .

Встановлено, що ОСОБА_7 за попереднім діагнозом спричинено закриту черепно-мозкову травма, струс головного мозку, садно м`яких тканин лобної області зліва, перелом кісток носу.

Під час намагання працівників поліції зупинити протиправні дії ОСОБА_4 останній дістав з кишені предмет зовні схожий на ніж та розмахуючи ним, почав погрожувати ОСОБА_7 , після чого намагався втекти.

В подальшому, протиправні дії ОСОБА_4 були припинені працівниками поліції, а він затриманий.

07 липня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та в подальшому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків

Установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується комплексом зібраних під час досудового розслідування та долучених до матеріалів клопотання доказів (матеріали долучені до клопотання слідчого).

У зв`язку з чим, слідчий за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний переховувався під час досудового розслідування, що свідчить про те, що підозрюваного не могли затримати, а тому це є підставою для застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. Окрім цього, прокурор послалась на те, що наявні ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки підозрюваний раніше не судимий, щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, тримання під вартою із визначенням застави за підозру у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення не передбачено КПК України. Окрім цього, за фактом вказаних подій, підозрюваний повідомив, що він захищався від працівників поліції, просив їх відпустити його, благав не бити його та оборонявся.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного та заслухавши його захисника, заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (частина 5 статті 9 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Висновки органу досудового розслідування щодо причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк до п`яти років.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: поясненнями потерпілого, поясненнями свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання, протоколами огляду відеозаписів.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, не одружений, має постійне місце проживання, що свідчить про посередні соціальні зв`язки підозрюваного.

Наведені обставини щодо особи підозрюваного, тяжкість покарання, яке йому загрожує, його поведінка, свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу ставиться необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід з метою забезпечення належної процесуальної поведінки під час досудового розслідування.

Утім, застосувати до підозрюваного запропонований слідчим та підтриманий в судовому засіданні прокурором запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неможливо з огляду на імперативні приписи п.3 ч.2 ст.183 КПК України, якими передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, законом прямо заборонено застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інкримінований йому злочин передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, підозрюваний раніше не судимий, не переховувався від органу досудового розслідування чи суду, не перешкоджав кримінальному провадженню та йому не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Думка прокурора, що підозрюваний переховувався під час досудового розслідування так як його не могли затримати на місце зупинки і він намагався втекти від дільничного офіцера поліції не відповідає вимогам закону і свідчить про невірне розуміння слідчим та прокурором вказаної норми КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 у розшуку згідно вимог КПК України не перебував, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом постановлена була, повістку про виклик до слідчого або прокурора підозрюваному не надсилались, що також розцінюється судом як необґрунтована позиція прокурора в частині переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

А посилання на цю вимогу як єдину абсолютну умову для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде наслідком поверхневого підходу слідчого судді до цитування законодавства, безумовною ознакою суддівського свавілля та кінцевим наслідком -постановлення завідомо неправосудного рішення, яке суперечить вимогам КПК України.

Також, вочевидь незаконною є вимога клопотання слідчого про встановлення суми застави підозрюваному у розмірі 80 розмірів неоподаткованих розмірів для працездатних осіб так як воно прямо протирічить вимогам ч.5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України 07.07.2025 року. Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 лютого 2025 року (справа №369/16172/20), виходячи з положень статей 115, 219 КПК, при обчисленні двомісячного строку досудового розслідування, день коли особу було повідомлено про підозру, не береться до уваги як день, від якого починається вказаний строк, а тому досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 08.09.2025, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

За таких обставин слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем постійного проживання.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою постійного місця проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 2 місяців, тобто до 07.09.2025 включно.

Покласти на підозрюваного обов`язки строком до 2 (двох) місяців, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, до 07.09.2025 включно:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою в розумні строки;

2) не залишати цілодобово місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 07.07.2025.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на слідчого СВ Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , прокурора Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складено та проголошено 11.07.2025 о 15:30 годині в залі суду № 131.

Слідчий судя ОСОБА_9