Єдиний унікальний номер справи 185/5829/19
Провадження № 1-в/185/183/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану клопотання засудженого ОСОБА_3 , про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року (ЄУ № справи 185/5829/19, провадження № 1-кп/185/191/20),

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

30 травня 2025 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому він просить переглянути за ново виявленими обставинами вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області , за яким його було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до якого частково приєднали невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2019 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, посилаючись на наступне. Зазначає, що його, ОСОБА_3 , було звільнено від відбування покарання, призначеного за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2019, яким він засуджений за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024. Це, на його думку, виключає кваліфікуючу ознаку повторності у передбаченій ч. 2 ст. 186 КК України диспозиції статті, тому ОСОБА_3 просить перекваліфікувати кримінальне правопорушення на ч. 1 ст. 186 КК України, так як вважає, що вищевикладені обставини не були відомі суду під час постановлення вироку і є нововиявленими.

В судове засідання засуджений не з`явився, в клопотанні просив розглянути дане клопотання без його участі.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_3 і вважати його засудженим за ч.1 ст.186 КК України за скоєне кримінальне правопорушення 16 травня 2019 року , за яке він був засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області .

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, суд встановив наступне.

13 травня 2019 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_3 призначено покарання - за ч. 1 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком один рік. - за ч. 2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком один рік шість місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі строком один рік шість місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі строком один рік шість місяців з іспитовим терміном один рік.

30 вересня 2020 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2019 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, за сукупністю вироків, у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року ЄУ № 191/4709/24, провадження № 1-в/191/588/24 яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01.05.2025 залишена без змін, звільнено засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2019, яким він засуджений за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, відповідно до положень Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024. Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються в тому числі, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зі змісту ст.459 КПК України, яка містить вичерпний перелік підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності та є лише ті фактичні дані, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Тобто, для перегляду рішення за нововиявленими обставинами необхідно, щоб такі обставини впливали на юридичну оцінку фактів, на підставі якої ухвалено оскаржуване рішення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява №32053/13, рішення від 29 жовтня 2015 року) визначено, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Тобто, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч.2 ст.459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути. Такий висновок зробив Верховний суд в постанові від 23 січня 2020 року у справі № 315/793/16-к, провадження № 51-3062км19.

Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені.

У звязку з тим, що усунено караність вчинених ОСОБА_3 діянь, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України , кваліфікуюча ознака «повторність» в ч.2 ст.186 КК України, буде відсутня.

Разом з тим , відповідно до ч.3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.

Максимальна межа санкції ч.1 ст.186 КК України є чотири роки позбавлення волі, тобто саме таке покарання, яке визначено Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2024 року , яким ОСОБА_3 , вважається засудженим вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Тому в цій частині покарання має залишитися без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.466-467 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про перегляд вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року за нововиявленими обставинами задовольнити частково.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засудженим вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

В задоволенні іншої частини клопотання про призначення більш м`якого покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1