Справа № 503/464/25
Провадження № 1-кп/503/80/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000116 від 11.02.2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Котовськ Одеської області, громадянки України, не одруженої, з повною загальною середньою освітою, не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

До Кодимського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_3 10 листопада 2024 року приблизно о 05 годині 00 хвилин перебувала у вагоні пасажирського потягу сполученням "Слобідка Подільськ", який прибув на залізничну станцію "Слобідка", розташовану в с-щі Слобідка Подільського району Одеської області та в цей час у неї виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки "Realme" моделі "Narzo 50", який знаходився на столику в купе вагона, власником якого є ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 у той же день та час, перебуваючи у тому ж місці, переконавшись у тому, що її злочинні дії залишаться ніким не поміченими, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введено на території України з 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та у подальшому неодноразово продовжено, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, таємно викрала належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки "Realme" моделі "Narzo 50", 4/128 GВ, вартістю 5079 гривень 00 копійок, з силіконовим чохлом типу бампер, вартістю 100 гривень та сім-картками оператора мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ Україна", вартістю 270 гривень, та оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", вартістю 300 гривень, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5749 гривень 00 копійок.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

25 березня 2025 року між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч. 2 ст. 468 КПК України.

Відповідно до угоди підозрювана ОСОБА_3 беззастережно і в повному обсязі визнала себе винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. Сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченій узгодженого покарання у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, надала згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що угода про визнання винуватості була укладена в його присутності, при укладенні угоди були дотримані вимоги законодавства, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, у випадку надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винною, шкода завдана інтересам ОСОБА_8 , який бере участь у провадженні у якості потерпілого та надав прокурору письмову згоду на укладення угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої не встановлені.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 і призначення узгодженої сторонами угоди міри покарання, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речовими доказами слід розпорядитися у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 370-374, 469, 472 - 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 березня 2025 року, укладену між прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, в сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп.

Речові докази: - мобільний телефон марки "Realme" моделі "Narzo 50", чорного кольору, залишити власнику ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченою, її захисником виключно з таких підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з таких підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1