Справа № 635/6972/25
Провадження № 1-кп/635/1211/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України надійшов до Харківського районного суду Харківської області 28 серпня 2025 року.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2025 року призначено підготовче засідання по даному кримінальному провадженню на 29 серпня 2025 року.

Прокурором у підготовчому судовому засіданні 29 серпня 2025 року заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 із встановленням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення обвинуваченим ОСОБА_3 належної процесуальної поведінки, шляхом запобігання ризиками, передбаченими пп.1,3 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що підставою продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ними кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Так обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання від 3 до 8 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від 5 до 8 років, що може бути мотивом і підставою переховуватись від суду. Крім того, він є пенсіонером, що дає йому можливість безперешкодно покинути територію України. Обвинуваченому відомі анкетні дані і місце проживання свідків і потерпілих, що свідчить про реальну можливість вчинення неправомірного впливу на них з метою надання ними необхідних для нього показів. Відтак ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу не зникли і не зменшилися і виправдовують продовження даного запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні частково заперечувала проти клопотання прокурора, вважає, що ризики, вказані в клопотанні про продовження запобіжного заходу, є необґрунтованими. Зазначила, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, а тому переховуватись від суду чи впливати на потерпілих та свідків не має наміру. Разом з тим ОСОБА_3 має проблеми зі здоров`ям, він двічі проходив лікування у стаціонарі, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Обвинувачений є людиною похилого віку, потребує медичного лікування, а також має хвору дружину, яка потребує догляду. З урахуванням вищевикладеного захисник обвинуваченого просить змінити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на нічний домашній арешт для надання йому можливості проходити лікування.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду від 01.07.2025 року відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, до 29 серпня 2025 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту спливає 29.08.2025 року.

Під час застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_3 слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме ризику можливості обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення вчинення якого йому інкримінується, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_3 винним, дані про його особу.

Так ОСОБА_3 є пенсіонером, одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим вчинити дії, передбачені п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд бере до уваги, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне провопорушення останній може переховуватись від суду, адже обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк від 5 до 8 років. Крім того, ОСОБА_3 є пенсіонером, що дає йому можливість безперешкодно покинути територію України, а тому існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

В той же час обвинувачений може незаконно впливати та свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що обвинуваченому відомі дані та місце перебування свідків та потерпілих, що свідчить про можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних обвинуваченому показів у майбутньому, а тому існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Посилання захисника обвинуваченого на те, що він визнає свою вину, а тому не має бажання переховуватись від суду чи впливати на потерпілих і свідків суд вважає необгрунтованими, оскільки справа тільки надійшла до суду, підготовче засідання не проведено, справа до судового розгляду не призначена, тому суд вважає доцільним задовольнити клопотання прокурора, та продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості на даний час інших запобіжних заходів ніж цілодобовий домашній арешт.

Наявність у захворювань суд приймає до уваги, але це жодним чином не мінімізує ризики, заявлені прокурором. А у разі необхідності обвинуваченому виїхати за межі населеного пункту, в якому він проживає для лікування, обвинувачений не позбавлений можливості у разі підтвердження відповідними документами звернутись до суду для отримання такого дозволу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 194, 315, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 протягом часу дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою у визначений час до суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- не відлучатися за межі Харківської області, без дозволу суду;

Строк дії ухвали визначити до 29 жовтня 2025 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1