справа № 619/4593/25
провадження № 1-кс/619/783/25
УХВАЛА

іменем України

18 серпня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 10 червня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, командира бойової машини-командира 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на території с-ща М.Данилівка, не судимого в силу ст. 89 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 10 червня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 16.08.2025 о 14 год. 23 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України поблизу квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

16.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечних психотропних речовин, а також за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме в придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненому повторно.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Первомайськ Миколаївської області, українець, проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , на посаді командира бойової машини - командира 2 механізованого відділенні 1 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючий на даний час на території с-ща Мала Данилівка Харківського району Харківської області, в силу ст. 89 КК України не судимий.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, але не пізніше 15.07.2025, в порушення «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ №589 від 03.06.2009, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, з метою подальшого збуту, та яку став зберігати за місцем свого фактичного мешкання за адресою:

АДРЕСА_2 .

15.07.2025 в другій половині дня, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний корисливий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , здійснив пакування вище вказаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP в паперовий згорток, після чого з метою недопущення викриття його кримінально-протиправної діяльності, помістив його в пластикову кришку білого кольору.

Далі, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій протиправний корисливий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини запропонував гр. ОСОБА_7 (анкетні дані змінено), який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. ОСОБА_5 , із використанням свого мобільного телефону з номером мобільного оператор ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 через застосунок «Вайбер» надіслав ОСОБА_7 повідомлення з зазначенням банківської картки № НОМЕР_3 випущеної Акціонерним товариством «Універсал банк» (АТ «Універсал банк»), з метою отримати грошові кошти у сумі 500 гривень шляхом переказу через банківський термінал.

Надалі, ОСОБА_5 , отримавши переказ грошових коштів у сумі 500 гривень, які ОСОБА_7 надіслав йому через термінал АТ «ПриватБанк» розташований за адресою: Харківська обл., м. Дергачі, вул. Золочівський шлях, буд. 7, впевнившись про отримання грошових коштів, залишив раніше підготовлений паперовий згорток, у пластиковій кришці, на відкритій ділянці місцевості у гумовому колесі, вкопаному в землю, по вулиці Центральній в с-щі Мала Данилівка Харківського району Харківської області та через застосунок «Вайбер» надіслав ОСОБА_7 фотографію з зазначенням місця, де необхідно забрати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, тим самим здійснив її незаконний збут.

Так, діючи під контролем правоохоронних органів, гр. ОСОБА_7 з метою викриття протиправної діяльності гр. ОСОБА_5 у ході проведення оперативної закупки, 15.07.2025 близько 19 год. 30 хв. з метою придбання особливо небезпечної психотропної речовини у ОСОБА_5 , виконавши вказівки останнього щодо переказу грошових коштів, прибув до вказаного останнім місця, а саме до відкритої ділянки місцевості по вулиці Центральній в с-щі Мала Данилівка Харківського району Харківської області, відповідно до отриманої від ОСОБА_5 фотографії. У вказаному місці ОСОБА_7 дістав з гумового колеса пластикову кришку білого кольору з паперовим згортком всередині, після чого добровільно видав придбану речовину співробітникам правоохоронних органів.

Придбана ОСОБА_7 у ОСОБА_5 речовина відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №СЕ-19/121-25/18314-НЗПРАП від 22.07.2025 масою: 0,2363 г, містить у своєму складі PVP, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP становить: 0,1636 г.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, але не пізніше 16.08.2025, в порушення «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, з метою подальшого збуту, та яку став зберігати за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

16.08.2025 в першій половині дня, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний корисливий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , здійснив пакування вище вказаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, після чого з метою недопущення викриття його кримінально-протиправної діяльності, помістив його в фольгу та замотав такий згорток прозорою відривною клейкою стрічкою.

Далі, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій протиправний корисливий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини запропонував ОСОБА_7 (анкетні дані змінено), який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

Так, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_7 з метою викриття протиправної діяльності гр. ОСОБА_5 у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, 16.08.2025 приблизно о 10:41 годині з метою придбання особливо небезпечної психотропної речовини у ОСОБА_5 , зустрівся з ним на залізничному пасажирському зупинному пункті «Лозовенька» Харківської дирекції Південної залізниці на лінії Харків-Пасажирський - Грани, розташованому за адресою: в`їзд Залізничний, буд. 5-А, с-ще Мала Данилівка, Харківський район, Харківська області, де ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 фольгований згорток, замотаний у прозору клейку відривну стрічку, а ОСОБА_7 , в свою чергу, в якості оплати за отримані психотропні речовини, передав ОСОБА_5 грошові кошти на загальну суму 500,00 (п`ятсот) гривень, якими ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд.

В подальшому, 16.08.2025 о 12:16 годині, перебуваючи на вул. Ювілейній у с-щі Мала Данилівка Харківського району Харківської області, ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції фольгований згорток, замотаний у прозору клейку відривну стрічку, в якому знаходилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено.

В результаті вищевказаних дій ОСОБА_5 незаконно збув ОСОБА_7 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

Водночас в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , є військовослужбовцем проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , на посаді командира бойової машини - командира 2 механізованого відділенні 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_4 механізованого батальйону, на утримані малолітніх осіб або осіб похилого віку немає, на обліку лікарів психіатра або нарколога не перебуває, однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, який інкримінується, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_5 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати вплив на свідків в тому числі осіб, які були задіяні у якості понятих, вчинити інше кримінальне правопорушення, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що ризики жодним чином не доведені, підозра не обгрунтована. Також просили у разі обрання запобіжного заходу обрати інший захід, більш м`який, а розмір застави зменшити.

Вислухавши думку учасників провадження дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов таких висновків.

У провадженні слідчого відділення ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 10 червня 2025 року.

16 серпня 2025 року о 18 год. 24 хв. у кримінальному провадженні за № 0000608 від 10 червня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо обґрунтованості підозри

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя перевіряє: (1) чи набула особа статусу підозрюваної; (2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення; (3) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України; (4) чи наявні інші обставини, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України; (5) чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження; (6) який розмір застави необхідно визначити як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід та які обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно покласти на підозрюваного, у випадку внесення застави.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України статус підозрюваного має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, складено і підписано прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 16 серпня 2025 року, вручено ОСОБА_5 16 серпня 2025 року о 18 год 24 хв.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в якому суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вірогідності вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями наступних документів:

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду грошових коштів від 15.07.2025;

-протоколом огляду покупця від 15.07.2025;

-протоколом огляду від 15.07.2025;

-висновком експерта №СЕ-19/121-25/18314-НЗПРАП від 22.07.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 12.08.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом огляду грошових коштів від 16.08.2025;

-протоколом огляду покупця від 16.08.2025;

-протоколом огляду від 16.08.2025;

-протоколом проведення обшуку від 16.08.2025.

Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Підозрюваний може усвідомлювати незворотність настання покарання та може, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за скоєне, покинути місце свого проживання, у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Слідчий суддя погоджуєтьсч з доводами прокурора, про те, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити предмети, що стосуються обставин кримінального провадження, незважаючи на вже проведені обшуки, досудове розслідування перебуває на активному етапі, що зумовлено нещодавнім повідомленням про підозру ОСОБА_5 , а тому на даний час не встановлено повного об`єму предметів та документів, які б підтвердили або спростували причетність ОСОБА_5 до вказаного злочину.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Показання свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити свідків не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства, не обґрунтовані належним чином, отже на переконання суду, прокурором існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведено відповідними доказами.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у разі визнання винуватим у вчиненні якого йому може загрожувати покарання, у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя бере до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, роботи, вік та стан здоров`я підозрюваного, враховує його стійкі соціальні зв`язки, однак дані обставини, з урахуванням вищевикладеного, не можуть слугувати достатньою підставою для обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з наявністю встановлених у судовому засіданні ризиків, слідчий суддя переконаний, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука або ж домашній арешт не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків з урахуванням обставин інкримінованого злочину. Тому клопотання підозрюваного та його захисника про обрання більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує інтенсивність встановлених ризиків, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою 60 днів, а саме до 13.10.2025 включно.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, відповідно до положень п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, визначає ОСОБА_5 заставу у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, вважає визначений розмір застави достатнім для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та таким, що не є завідомо непомірним для останнього.

Визначення розміру застави у даному випадку, з урахуванням всіх вищезазначених обставин та тяжкості інкримінованого злочину, забезпечує дотримання судом прав особи, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

У разі внесення застави суд вважає необхідним покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; - не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; - здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованого злочину, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Слідчим суддею розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Слід також зазначити, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000608 від 10 червня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів, а саме: до 13 жовтня 2025 року включно.

Строк дії ухвали встановити до 13 жовтня 2025 року (включно).

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; Р/р: UА 0006674 (призначення платежу - застава) до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання підозрюваного під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст. 111, 112 КПК України.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити під розпис ОСОБА_5 , прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1