Номер провадження: 11-сс/813/716/25
Справа № 496/1490/25 1-кс/496/499/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про відвід суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду матеріалів провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 18 березня 2025 року,

установив:

Оскаржуваною ухвалою скаргу заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ОРУП 2 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повернуто.

Не погодившись прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, постановленою внаслідок істотного порушення вимог КПК України, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

У судовому засіданні ОСОБА_6 заявила відвід суддям ОСОБА_4 та ОСОБА_3 який мотивований упередженістю членів колегії суддів, що, на думку апелянта, виключає можливість розгляду зазначеної вище апеляційної скарги суддями, а саме:

- судді ОСОБА_3 оскільки, у 2022 році під час здійснення правосуддя, останній висловив до ОСОБА_6 вимогу щодо носіння захисної маски під час судового засідання з попередженням про притягнення до відповідальності, а також наявності системної інформаційної кампанії, зі сторони судді, спрямованої на дискредитацію ОСОБА_6 у суддівському середовищі, а також у колективі курсантів Одеського державного університету внутрішніх справ;

- судді ОСОБА_4 оскільки, 04.04.2024 року прийнята постанова у справі №947/1504/24, якою останній не допустив ОСОБА_6 до участі у розгляді справи.

Заслухавши думку заявника, обговоривши доводи заяви, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Положення ст. ст. 75, 76 КПК України визначають перелік підстав, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Зокрема, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на яку посилається ОСОБА_6 слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Оскільки діюче законодавство не містить переліку обставин, які у розумінні п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України можуть в тій чи іншій ситуації вважатися такими, що викликають сумнів у неупередженості судді, але будь-яке кримінальне провадження за своєю формою та змістом має відповідати загальним засадам, то при вирішенні заяви про відвід апеляційний суд застосовує принцип верховенства права (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 7 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 5 ст. 55 Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У кримінальному провадженні саме з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини /далі ЄСПЛ/ має застосовуватися принцип верховенства права (ч. 2 ст. 8 КПК України).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Так, коли йдеться про «безсторонність», то зазвичай це означає відсутність упереджень, існування яких може бути доведене у кілька способів. Ухвалення суддею попередньо рішення щодо того самого звинувачення само по собі не є підставою для того, щоб говорити про упередженість суду (п. 37 рішення ЄСПЛ від 08.10.2020 у справі «Тесля проти України» / Teslya v. Ukraine, заява №52095/11).

Щодо відводу судді ОСОБА_3 .

Вимога про носіння маски у залі суду у 2022 році ґрунтувалася на положеннях постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», якою відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановлено установити з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Дію карантину, встановленого цією Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1423 від 23.12.2022, № 383 від 25.04.2023.

Водночас, згідно положень Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Крім того, вимога була загальною та адресована всім присутнім у залі судового засідання, включаючи колегію суддів, які також дотримувалися маскового режиму. Тому дії судді відповідали не особистим уподобанням, а вимогам зазначеного вище законодавства.

Посилання ОСОБА_6 в заяві на участь судді у публічному заході (концерті гурту «Без Обмежень») без засобів індивідуального захисту також не може свідчити про упередженість чи подвійні стандарти. Захід проходив на відкритому повітрі, де згідно з чинною на той момент Постановою КМУ № 1236 обов`язкове носіння масок не вимагалося за умови дотримання соціальної дистанції та карантин був послаблений.

Крім того, організатори концерту гурту «Без Обмежень» забезпечували дотримання карантинних вимог:

oобмеження наповненості залу до 50%,

oрозсадження глядачів у шаховому порядку,

проведення заходу на відкритій території (Літня концертна арена «Морвокзал»), що відповідало вимогам санітарного законодавства і знижувало ризики поширення інфекції.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що концерт, на який посилається ОСОБА_6 , у 2022 році не проводився.

Отже, незгода ОСОБА_6 із встановленими обмеженнями внаслідок пандемії має характер суб`єктивної оцінки, є особистим ставленням до пандемії.

Крім того, твердження ОСОБА_6 щодо наявності системної інформаційної кампанії, зі сторони судді, спрямованої на дискредитацію ОСОБА_6 у суддівському середовищі, а також у колективі курсантів Одеського державного університету внутрішніх справ та про нібито неправомірне збагачення судді ОСОБА_3 та системне зростання його майнового стану, є голослівними та виключно припущеннями заявника, не підкріпленими фактами, що свідчить про їх надуманий та суб`єктивний характер.

Таким чином, зазначені доводи не можуть свідчити про існування обставин, передбачених частиною першою статті 75 КПК України, що виключають участь судді ОСОБА_3 у розгляді цього кримінального провадження.

Щодо відводу судді ОСОБА_4 .

Дійсно, постановою судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 від 04 квітня 2024 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 ОСОБА_6 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 06.03.2024 року (справа 947/1504/24, номер апеляційного провадження 33/813/1073/24).

Відмова обґрунтована тим, що апеляційна скарга була подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Однак, наведені ОСОБА_6 мотиви не можуть бути підставою для відводу судді, з огляду на те, що у заяві про відвід викладено мотиви незгоди з висновками судді-доповідача ОСОБА_4 , викладеними в постанові від 04 квітня 2024 року, оскільки вчинення суддею дій у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку не дають підстав для висновку про необ`єктивність чи упередженість відповідного судді.

При цьому, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №761/16124/15-ц).

Таким чином, підстав для висновку про упередженість судді ОСОБА_4 у цій справі не встановлено.

При цьому ОСОБА_6 не навела будь-яких інших, передбачених нормами КПК України підстав, які виключають участь суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в даному судовому провадженні.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для відводу суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв`язку з чим заява ОСОБА_6 про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 376, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_6 про відвід суддям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3