НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1117/25
Провадження № 1-кп/0182/863/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополь Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні відомості про вчинення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000102 від 24.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не є депутатом, пенсіонером або особою з інвалідністю, на утриманні нікого не має, не зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення

1.ОСОБА_3 достовірно знав про наявність постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 у справі №182/5983/24, якою його визнано винуватим у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800,00 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на сім років без оплатного вилучення транспортного засобу, яка набрала законної сили 15.11.2024. Однак, будучи ознайомленим з вказаною постановою суду, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, систематично керував транспортними засобами та був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Систематичність порушень ОСОБА_3 правил дорожнього руху, свідчить про ухилення останнього від виконання судового рішення, що є однією з форм невиконання судового рішення.

2.Зокрема, о 13 год. 44 хв. 23.01.2025 у м.Нікополі Дніпропетровської області по вул.Журавлина водій ОСОБА_3 керував автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та перед поворотом не подав сигнал відповідного напрямку «ліворуч», також не був пристебнутий ременем безпеки, не мав діючого полісу обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому його постановою поліцейського Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , серії ББА №276362 від 23.01.2025, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

3.Таким чином, ОСОБА_3 діючи усвідомлено, виконав усі необхідні дії, які вважав за необхідне для досягнення своєї мети, спрямовані на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

4.Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

5.26.02.2025 прокурор Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 направила до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000102 від 24.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. До суду обвинувальний акт надійшов разом з угодою про визнання винуватості від 25 лютого 2025 року в даному кримінальному провадженні, в порядку статей 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), укладеної між прокурором ОСОБА_7 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_5 .

6.Відповідно до даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст.382 КК України.

7.Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, та звільнення його від відбуття покарання з випробуванням та покладенням певних обов`язків, з урахуванням положень ст.ст.75,76 КК України.

8.В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому, в угоді зазначена дата її складання та вона скріплена підписами сторін.

Позиція сторін кримінального провадження щодо затвердження угоди про визнання винуватості

9.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просила затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

10.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 просили затвердити укладену угоду. При цьому обвинувачений зазначив, що повністю визнає свою вину, згоден з викладеними обставинами в обвинувальному акті, засвідчив добровільність укладення угоди та розуміння наслідків її укладення.

Мотиви, з яких Суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керується

11.Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь - яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з таких підстав.

12.Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, відсутність потерпілого, та у випадку завдання кримінальним правопорушенням шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

13.Згідно із обвинувальним актом, обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, у вчиненні якого він визнав себе винуватим, яке враховуючи положення статті 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

14.Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

15.У судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

16.Вказана угода не суперечить вимогам КПК України та КК України, відповідає інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.

17.Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення йому узгодженого покарання, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого правопорушення, вчинено нетяжкий злочин, обставин його вчинення, особи винного, наявної обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

18.Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

19.Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

20.Цивільний позов по справі не заявлявся.

21.Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

22.Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

1.Затвердити угоду від 25 лютого 2025 року про визнання винуватості укладену між прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України, у кримінальному провадженні №0000102 від 24.01.2025.

2. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України, і призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

3.Відповідно до ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, та поклавши на ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

4.Початок випробувального терміну обчислювати з дня проголошення вироку.

5.Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

6.Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

7.Цивільний позов не заявлений.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1