ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7277/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/100/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 р.

Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника заявника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах скаржника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року скаргу ОСОБА_8 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 , на бездіяльність службових осіб Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, повернуто заявнику.

Приймаючи вказане рішення слідчий суддя виходив з того, що заявником пропущено строк на звернення до суду із даною скаргою та при цьому не порушується питання про його поновлення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах скаржника ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, за змістом якої вказує на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість рішення слідчого судді.

Апелянт вважає, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про пропущення строку на оскарження дій та бездіяльність слідчого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що заявнику не було відомо про факт не внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою особою, оскільки слідчий не повідомляв захисника про вчинення певних дій чи про свою бездіяльність.

Стверджує, що висновки слідчого судді про те, що заявник повинен цікавитись про стан розгляду його заяви про вчинення кримінального правопорушення є передчасними, так як ОСОБА_8 у телефонному режимі цікавився результатом розгляду його заяви про злочин і отримав відповідь, що відомості за його заявою внесенні в ЄРДР.

Лише після звернення 02.04.2025 ОСОБА_8 до адвоката, сторона звернулась із письмовою заявою про результати розгляду його заяви, із відповіді на яку вбачалось про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, що стало підставою для звернення до слідчого судді.

На переконання апелянта, без наявності письмової відповіді про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР у скаржника відсутні підстави звернення до суду.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою направити матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; апелянта - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить її задовольнити; думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Статтею 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Приписами ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, у тому числі і на бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною 1 зазначеної статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Таким чином, при вирішенні питання щодо відкриття провадження за скаргою, слідчий суддя повинен встановити чи подана скарга в строк передбачений, частиною 1 ст. 304 КПК України, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

З матеріалів провадження вбачається, що 30 січня 2025 року ОСОБА_8 подав до Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області заяву про вчинення на його думку кримінального правопорушення, яка була зареєстрована 30.01.2025, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, проставлений на заяві ОСОБА_8 .

Отже, з огляду на приписи ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок внести відомості до ЄРДР (за наявності відповідних підстав) за заявою ОСОБА_8 від 30 січня 2025 року мав бути виконаний не пізніше 31 січня 2025 року. У разі невнесення таких відомостей, з наступного дня має місце бездіяльність особи, уповноваженої на їх внесення. Натомість, скаргу до слідчого судді ОСОБА_8 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 направив лише 07 квітня 2025 року, а отже - з пропуском встановленого законом строку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками оскаржуваної ухвали та зазначає, що початок бездіяльності обраховується після спливу 24-х годин з моменту отримання заяви, а отже, саме з цього моменту необхідно відраховувати момент вчинення бездіяльності, а не з часу отримання інформації щодо розгляду поданої заяви, як помилково вважає апелянт.

Між тим, скаржник ОСОБА_8 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою за межами строку оскарження, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, та з огляду на зміст його скарги, питання про поновлення процесуального строку не порушував, а тому слідчий суддя обґрунтовано повернув скаргу на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що під час апеляційного розгляду не встановлено порушень норм кримінального процесуального кодексу України, які могли б бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, а доводи апеляційної скарги про незаконність, невмотивованість та необґрунтованість оскаржуваної ухвали свого підтвердження не знайшли, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Колегія суддів, звертає увагу, що у разі пропуску строку з поважних причин, кримінальний процесуальний закон надає особі можливість для його поновлення за відповідним клопотанням, що прямо передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року, якою повернуто подану скаргу ОСОБА_8 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 на бездіяльність службових осіб Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року - без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді