Справа № 991/6282/25
Провадження №11-сс/991/449/25
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Головуючий суддя: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.06.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000596 від 15.12.2021 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

1.Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.06.2025 клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 - задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.08.2025. Крім того, визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 25 738 000,00 та покладено низку процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя дослідивши копії матеріалів кримінального провадження № 0000596 від 15.12.2021 прийшов до переконання, що дії, які ставляться у вину підозрюваному ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, та описана у клопотанні детектива та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідними кримінальними правопорушеннями і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважав доведеним існування чотирьох ризиків, які обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь?яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, слідчий суддя вказав, що до клопотання детектива не додано доказів на підтвердження наявності підстав вважати, що ОСОБА_6 може вчинити нові кримінальні правопорушення. Таких доказів не надано прокурором під час розгляду клопотання в суді. А посилання детектива на те, що діяльність ОСОБА_6 як керівника ТОВ «ОРТОІМПЕКС», яка входить до групи підконтрольних ОСОБА_10 компаній, перевіряється в іншому кримінальному провадженні № 0000022 від 19.10.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, не може бути підставою для обтяження підозрюваного згаданим ризиком у цьому кримінальному провадженні. Крім того, слідчий суддя вказав, що з приводу ризику продовження скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає, що вчинення інкримінованого підозрюваному злочину наразі припинено у результаті діяльності правоохоронних органів.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів є пропорційним запобіганню встановленим ризикам. Водночас, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання про розмір застави, слідчий суддя зазначив, що майновий стан підозрюваного, у сукупності з обставинами ймовірного вчинення кримінального правопорушення, даними про його особу, встановленими ризиками, переконують у тому, що обґрунтованим розміром застави є 25 738 000,00 грн, оскільки застава саме у такому розмірі цілком здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, слідчий суддя вказав, що у разі внесення застави, покладення на підозрюваного обов`язків не відлучатися з міста Києва та Київської області без дозволу детектива, прокурора або суду та здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, цілком здатне нівелювати ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду.

2.Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, в апеляційній скарзі прохає ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.06.2025 у справі № 991/6282/25 - скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за № 0000596 від 15.12.2021 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави, відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255 КК України - відмовити.

В обґрунтування своїх доводів апелянт вказує, що повідомлена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255 КК України є необґрунтованою та недоведеною. А тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з необґрунтованою підозрою, не відповідає завданням кримінального провадження.

Крім того, апелянт посилається на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, при цьому, у клопотанні детектива не доведена неможливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою.

Також захисник вказує, що ризики на які посилається детектив у своєму клопотанні та підтверджує слідчий суддя, не знаходять свого відображення в реальних обставинах справи, є надуманими та необґрунтованими.

Щодо майнового стану, апелянт зазначає, що детективом навмисно завищено доходи ОСОБА_6 для штучного створення завідомо непомірного розміру застави.

Також , апелянт вважає, що обов`язок в частині заборони відвідування ОСОБА_6 приміщень ТОВ «ОРТОІМПЕКС» створює ситуацію, в якій підозрюваний не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки директора, що негативно впливає на його можливість підтримувати стабільне фінансове становище та утримувати родину.

3.Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні.

Прокурор ОСОБА_8 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав ухвалу слідчого судді такою, що відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості.

4.Мотиви суду.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Серед інших, до заходів забезпечення кримінального провадження, віднесено запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності зазначених у статті 177 КПК ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, що передбачені ст.178 КПК.

Щодо доводів захисника в частині необґрунтованості підозри ОСОБА_6 .

Із матеріалів апеляційного провадження вбачається, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000596 від 15.12.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255 КК України (т. 1 а. п. 30-34).

18.06.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 255 КК України, а саме у заволодінні чужим майном в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому у складі злочинної організації (т. 1 а. п. 209- 270).

За версією органу досудового розслідування та відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_10 , як особа, яка має вирішальний вплив на діяльність низки приватних підприємств, що спеціалізуються на реалізації медичного обладнання на території України та за кордоном, у 2021 році створив злочинну організацію до складу якої увійшли довірені особи - працівники підконтрольних йому підприємств, зокрема ОСОБА_6 , який у відповідній групі здійснював збут медичного обладнання, комунікацію з представниками державних установ - замовників обладнання, супровід таких закупівель, а також ОСОБА_11 та службові особи Державної установи «Національний інститут раку» ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14

ОСОБА_10 керував діяльністю злочинної організації, а ОСОБА_6 , як учасник злочинної організації, відповідно до відведеної йому ролі, діючи від імені ОСОБА_10 , здійснював координуючу функцію процесу закупівель медичного обладнання в Національному інституті раку під час реалізації Проєкту «Створення сучасної клінічної бази для лікування онкологічних захворювань у Національному інституті раку» від відповідної групи суб`єктів підприємницької діяльності, узгоджував з посадовими особами Національного інституту раку необхідні дії для забезпечення перемоги у тендерних закупівлях наперед визначених компаній, афілійованих з ОСОБА_10 , і таким чином - досягнення мети створення злочинної організації - заволодіння коштами, виділеними з державного бюджету на реалізацію Проєкту на закупівлю медичного обладнання.

Також спільно з членами злочинної організації з епізодичним залученням інших осіб ОСОБА_6 у період з червня?липня 2021 року по грудень 2021 року вчинив заволодіння коштами, виділеними для реалізації зазначеного Проєкту, шляхом забезпечення у змові зі службовими особами Національного інституту раку поза конкурентної перемоги підконтрольних ОСОБА_10 компаній у публічних закупівлях НІР медичного обладнання.

Задля заволодіння коштами у найбільш можливих розмірах підконтрольними ОСОБА_10 компаніями умисно здійснювалась суттєва націнка на медичне обладнання, що мало бути поставлене шляхом штучного введення закордонних афілійованих з ним компаній до ланцюгів постачання, зміни комплектності обладнання, навмисного перепродажу обладнання між компаніями?резидентами відповідної групи тощо.

Так, ОСОБА_6 , будучи директором підконтрольних ОСОБА_10 підприємств ТОВ «ОРТОІМПЕКС» та ТОВ «ТЕХМЕД КАРДІО», був виконавцем у вчиненні злочину, здійснював координацію його підготовки, комунікацію між членами групи з метою узгодження їх дій відповідно до єдиного злочинного плану.

При цьому, ОСОБА_6 як виконавець взяв на себе здійснення таких дій: виконання вказівок ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; участь у підготовці до реалізації плану злочинної діяльності злочинної організації, у тому числі шляхом особистих зустрічей, комунікації іншим чином зі службовими особами НІР та особами, які входять до відповідної групи суб`єктів підприємницької діяльності для обговорення деталей та умов безпосередньої реалізації єдиного злочинного плану; вчинення активних дій зі створення умов для забезпечення реалізації єдиного злочинного плану, в тому числі визначення кількості необхідних НІР процедур публічних закупівель шляхом розбиття за лотами з метою мінімізації участі непідконтрольних ОСОБА_10 компаній; участь у створенні та погодженні технічної документації НІР, необхідної для проведення закупівель; координація суб`єктів підприємницької діяльності, підконтрольних ОСОБА_10 , для узгодження їх дій з метою реалізації єдиного злочинного плану; здійснення контролю за надходженням оплат від НІР на виконання умов договорів купівлі- продажу медичного обладнання за результатами закупівель; здійснення контролю за постачанням медичного обладнання на НІР на виконання умов договору купівлі - продажу медичного обладнання за результатами закупівель; дотримання встановлених засобів конспірації та приховання злочинної діяльності.

Відповідно до матеріалів апеляційного провадження, сторона обвинувачення стверджує, що під час досудового розслідування встановлено заволодіння членами злочинної організації, зокрема і ОСОБА_6 бюджетними коштами в особливо великих розмірах на загальну суму 231 035 577,49 грн шляхом зловживання службовим становищем службовими особами Національного інституту раку під час реалізації Проєкту, а саме під час здійснення закупівлі медичного обладнання у 2021 році.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється, за викладених у клопотанні обставин. Надані прокурором докази, на які слідчий суддя посилався в ухвалі, зокрема перехоплені розмови фігурантів провадження, дають підстави для висновків, що визначення переможців публічних торгів під час закупівель НІР медичного обладнання могло відбуватись у позаконкурентний спосіб ще задовго до проведення відповідних публічних торгів, і такі дії очевидно не могли бути вчинені без участі службових осіб НІР та представників/власників учасників таких торгів.

В свою чергу сторона захисту не погоджується із такими висновками слідчого судді, вважаючи підозру необґрунтованою, а надані стороною обвинувачення документи такими, що не підтверджують жодну із наведених у клопотанні обставин, посилається на відсутність об`єктивної сторони інкримінованого кримінального правопорушення.

Колегія суддів, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, дослідила наявні матеріали апеляційного провадження, зокрема ті, які можуть свідчити про ймовірність існування події кримінального правопорушення та залученість до нього ОСОБА_6 . Такими доказами є зокрема:

- рапорт старшого детектива НАБУ ОСОБА_15 погоджений з керівником детективів ОСОБА_16 за Вх. № 04/29134-04 КП від 15.12.2021 з якого вбачається, що в ході проведення оперативно-розшукової діяльності отримані дані про те, що службові особи ДУ «Національний інститут раку», а також інші особи, зорганізувались в стійке об`єднання з метою заволодіння бюджетними коштами НІР, шляхом систематичного отримання неправомірної вигоди від закупівельної діяльності державної установи упродовж 2021 року. Зокрема, встановлено, що службові особи НІР (в.о. директора ОСОБА_12 , секретар тендерного комітету ОСОБА_17 , завідуючий відділенням ОСОБА_14 , голова тендерного комітету ОСОБА_18 ) вступили в змову з представниками суб`єктів підприємницької діяльності, які прямо чи опосередковано належать ОСОБА_10 , з метою заволодіння бюджетними коштами, виділеними в рамках проекту «Створення сучасної клінічної бази для лікування онкологічних захворювань у Національному інституті раку» на закупівлю медичного обладнання (т. 1 а.п. 46-52);

- наказ МОЗ України від 29.07.2021 № 1587 «Про затвердження паспорту бюджетної програми на 2021 рік за КПКВК 2301100» щодо виділення бюджетних призначень за бюджетною програмою «Створення сучасної клінічної бази для лікування онкологічних захворювань у Національному інституті раку» в розмірі 1 505 000,00 тис. грн, в тому числі: 700 000,00 тис. грн - із загального фонду, 805 000,00 тис. грн - із спеціального фонду бюджету за напрямками використання бюджетних коштів в тому числі на обладнання (т. 1 а.п. 53);

- додаткову інформацію до медичного завдання «Створення сучасної клінічної бази для лікування онкологічних захворювань у Національному інституті раку» з переліком обладнання, закупівля якого є першочерговою, затверджену 21.09.2021 заступником директора Національного інституту раку ОСОБА_19 (т. 1 а.п. 58-64);

- наказ НІР про затвердження складу тендерного комітету від 14.07.2021 №144кн, відповідно до якого Голова комітету визначено ОСОБА_18 , заступником Голови - ОСОБА_20 , секретарем - ОСОБА_21 (т. 1 а.п. 83-85);

- положення про тендерний комітет НІР, затверджене Наказом НІР від 03.07.2020 №119кн (т. 1 а.п. 88-91);

- наказ НІР про створення робочої групи з питань супроводу закупівель медичного обладнання від 13.04.2021 №90кн, відповідно до якого Головою групи призначений ОСОБА_14 (т. 1 а.п. 92);

- витяг з протоколу огляду від 15.09.2022 (огляд інформації з Prozorro), з якого вбачається проведення НІР 31 тендерної закупівлі, коло учасників та переможців закупівель, третіх учасників, чиї пропозиції були відхилено (т. 1 а.п. 97-106);

- витяг з протоколу огляду від 15-21.05.2025, відповідно до якого під час огляду матеріалів кримінального провадження встановлено факт укладання між НІР та товариствами, підконтрольними ОСОБА_10 , за версією сторони обвинувачення, договорів, додаткових угод та постачання обладнання (т. 1 а.п. 123-128);

- протокол огляду від 20-27.05.2025 (огляд ІКС «Податковий блок» та аналітичної системи «YouControl»), відповідно до якого встановлено інформацію про засновників, бенефіціарів, власників, керівників афілійованих з ОСОБА_10 компаній станом на 2021-2022 роки та на момент заснування (т. 1 а.п. 129-141);

- витяг з висновків судових економічних експертиз від 16.05.2025 № 79/5, від 21.05.2025 № 78/5, від 22.05.2025 № 77/5, від 02.06.2025 №109/5, від 10.06.2025 № 81/5, якими документально підтверджена загальна сума різниці між вартістю придбання НІР медичного обладнання у ТОВ «СВІТМЕД», ТОВ «МЕДИЧНА КОМПАНІЯ «АЙНА», ТОВ «ГЛОБАЛМЕДГРУП», ТОВ «ІЛАТАНМЕД», ТОВ «ТЕХМЕД КАРДІО», ТОВ «СУЧАСНА ЛІКАРНЯ», ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП», ТОВ «ФІОРЕ-М», та вартістю його придбання в Olympus Czech Group, s.r.o., NUVE SANAY MALZEMELERI IMALAT VE TICARET A.S, Cefla S.C., Ekopel d.o.o., ТОВ «УКРМЕД ДЕНТАЛ», MEDIANA CO LTD, Siemens Healthcare Gmbh, Flux Medical Sp.z.o.o., ТОВ «Крокус Клімат Інжинірінг», ТОВ «ДІАЛОГ ДІАГНОСТІКС», Getinge Polska SP.z.o.o., EKOM spol.s r.o, ТОВ «Допомога-І», ТОВ «Ортоімпекс», ТОВ «Форвард КТ», RZ MEDIZINTECHNIK GmbH, Foreseeson GmbH, INSPITAL MEDICAL TECHNOLOGY GMBH, PNEUMATIK BERLIN GMBH PTM, ТОВ «Оксфорд Медікал Солюшнс», ТОВ «Грандмед-Сервіс», Image Processing System, S.A. через ланцюг постачальників на загальну суму в розмірі 231 035 577,49 грн (т. 1 а.п. 176-208);

- витяг з протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу від 07.12.2021, в якому зафіксоване спілкування ОСОБА_22 з ОСОБА_21 та ОСОБА_23 , зміст яких свідчить про домовленості ОСОБА_12 з ОСОБА_10 щодо проведення НІР закупівель медичного обладнання через підконтрольні останньому компанії для реалізації Проєкту за напрямком обладнання; поїздку 29.07.2021 ОСОБА_21 до офісу групи підконтрольних ОСОБА_10 компаній для узгодження подальших дій з ОСОБА_11 ; проведення організації закупівель під загальним керівництвом ОСОБА_10 (т. 2 а.п. 1-10);

- витяг з протоколу за результатами проведення оперативно-розшукового заходу від 28.10.2021, в якому зафіксоване спілкування ОСОБА_22 з ОСОБА_21 та ОСОБА_6 та іншими особами, зміст яких свідчить про те, що ОСОБА_12 здійснював контроль діяльності за процесом, який передував проведенню закупівель та лобіював визначення НІР розпорядником бюджетних коштів на придбання обладнання за Проєктом; узгодження ОСОБА_21 з ОСОБА_11 подальших дій для підготовки та проведення торгів, переліку обладнання, яке мають можливість поставити підконтрольні ОСОБА_10 компанії до НІР під час його поїздки до офісу групи підконтрольних ОСОБА_10 компаній; домовленості ОСОБА_12 з ОСОБА_10 щодо проведення НІР закупівель медичного обладнання через підконтрольні останньому компанії для реалізації Проєкту за напрямком обладнання; участь ОСОБА_14 та ОСОБА_6 в процесі узгодження переліку обладнання для проведення закупівель; комунікація ОСОБА_21 з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 для узгодження переліку обладнання, яке мають можливість поставити підконтрольні ОСОБА_10 компанії на адресу НІР; зустріч 19.08.2021 ОСОБА_6 з ОСОБА_21 в приміщенні НІР з метою узгодження спільних дій спрямованих на компонування лотів для закупівель, можливість коригування запропонованої вартості обладнання у випадку безпосереднього звернення до ОСОБА_10 , обмеження участі інших компаній у закупівлях, формування переліку обладнання, на яке буде оголошені закупівлі з урахуванням потреби НІР та можливостей у постачанні підконтрольними ОСОБА_10 підприємствами обладнання (т. 2 а.п. 11-29);

- витяг з протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу від 07.12.2021, в якому зафіксоване спілкування, що свідчить про зацікавленість ОСОБА_12 у виділенні коштів безпосередньо на НІР для реалізації Проєкту та визначенні його розпорядником коштів за напрямком закупівлі обладнання (т. 2 а.п. 30-34);

- витяг з протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_6 від 06-27.07.2023 (т. 3 а.п. 144-280) - яким підтверджено, що 26.08.2021 ОСОБА_24 , директор ТОВ «АРТЕК МЕДІКАЛ ГРУП», надіслала ОСОБА_6 перелік запропонованого НІР важкого обладнання, виробництва Siemens та контакт інженера для узгодження з НІР технічних характеристик обладнання (т. 3 а.п. 150-157); 10.11.2021 підготовка суб`єктами підприємницької діяльності критеріїв невідповідності обладнання, яке запропоноване третіми учасниками закупівель для використання їх ОСОБА_21 з метою відхилення пропозицій третіх учасників закупівель (т. 3 а.п. 158-161, 231-238); 04.08.2021 ОСОБА_11 надіслала ОСОБА_6 таблицю з опрацьованою потребою обладнання НІР (т. 3 а.п. 166-171), яку перед цим 03.08.2021 ОСОБА_14 надіслав через електронну пошту ОСОБА_21 та відзвітував про це ОСОБА_12 (т. 2 а.п. 232); 09.08.2021 ОСОБА_11 надіслала ОСОБА_6 таблицю відповідності МТВ по обладнанню на НІР (т. 3 а.п. 172); 11.08.2021 ОСОБА_11 запитує чи їде ОСОБА_6 в НІР та надсилає контакт ОСОБА_21 (т. 3 а.п. 173); ОСОБА_6 узгоджував з ОСОБА_11 підбір альтернативних варіантів, з якими іншими представниками господарської діяльності співпрацювати під час реалізації Проєкту, в тому числі по ультразвуковим апаратам; ОСОБА_11 надіслала контакт ОСОБА_25 , керівника ТОВ «ІПС-Україна», яке є Представництвом FujiFilm Helthcare Corporation в Україні та відповідну таблицю з моделями та вартістю УЗД (т. 3 а.с. 174-180); 28.09.2021 ОСОБА_11 узгоджувала з ОСОБА_6 який обсяг відомостей одна з компаній, котра є постачальником медичного обладнання торгівельної марки Philips, та яка отримала від НІР запит на комерційну пропозицію по томографічному обладнанню, може надати у відповідь НІР, а також ОСОБА_11 надіслала ОСОБА_6 . МТВ на магнітно-резонансний томограф для НІР та ОСОБА_6 повідомив, яку вартість на частину обладнання на НІР надає (т. 3 а.п. 182-185); 30.09.2021 та 04.10.2021 ОСОБА_6 надсилав ОСОБА_11 файли з переліком обладнання для НІР, якими оперували службові особи НІР (т. 3 а.п. 185-202); ОСОБА_11 надавала через ОСОБА_6 вказівки щодо внесення ОСОБА_21 змін в тендерну документацію в оголошених закупівлях (т. 3 а.п. 203-204), підтвердження підготовки відповідей на питання на закупівельному майданчику по тендерам НІР для внесення змін в тендерну документацію представниками компаній (т. 3 а.п. 212-217, 239-241);

- витяг з протоколу огляду електронної пошти ОСОБА_26 від 02.08.2024?21.04.2025, що містить відомості про: штучне завищення вартості придбаного Інститутом обладнання; епізодичне використання схеми «підставних» компаній, яка полягає у тому, що група компаній, підконтрольних ОСОБА_10 , використовує іноземні компанії для придбання обладнання Інституту з метою ввезення в Україну за завищеними цінами та таким чином з метою акумулювання частину завищення вартості обладнання на закордонних афілійованих компаніях; схеми «розкомплектування», яка полягає в тому, що представниками підконтрольної ОСОБА_10 групи створюються нові інвойси зі зменшеною кількістю комплектуючих при цьому залишаючи вартість на рівні зазначеному в первинних реальних інвойсах, далі створюються нові інвойси з комплектами модернізації, які до цього були в складі первинних інвойсів і таким чином навмисно вводиться до ланцюгу постачання закордонна підконтрольна компанія для акумулювання частини завищеної вартості на закордонній афілійованій компанії; використання схеми «дружніх» компаній, яка полягає у використанні для завищення вартості обладнання інших закордонних компаній, не підконтрольних ОСОБА_10 , але з якими є співпраця, в подальшому відповідні закордонні компанії продають медичне обладнання на афілійовані закордонні компанії та для імпорту в Україну обладнання за значно завищеною вартістю, при цьому представники підконтрольних ОСОБА_10 українських компаній створюють відповідні інвойси (т. 4 а.п. 74).

Дослідивши наведені матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними матеріалами, в тому числі за наслідком проведених негласних слідчих (розшукових) дій, зі змісту яких вбачається можливе здійснення операційного контролю за господарською діяльністю підконтрольних ОСОБА_10 компаній, ймовірна участь у злочинній організації, до складу якої увійшли представники підконтрольних організатору ОСОБА_10 суб`єктів підприємницької діяльності ОСОБА_6 та службові особи Національного інституту раку ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , а також ОСОБА_20 та ОСОБА_27 , з метою заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах спільно з учасниками злочинної організації, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем під час реалізації Проєкту «Створення сучасної клінічної бази для лікування онкологічних захворювань у Національному інституті раку».

Доводи сторони захисту про відсутність у матеріалах провадження достатніх доказів стосовно причетності ОСОБА_6 до можливого вчинення вказаного кримінального правопорушення є безпідставними та спростовуються вищезазначеними матеріалами.

Колегія суддів відхиляє посилання сторони захисту на необґрунтованість витягів з висновків судових економічних експертиз від 16.05.2025 № 79/5, від 21.05.2025 № 78/5, від 22.05.2025 № 77/5, від 02.06.2025 №109/5, від 10.06.2025 № 81/5, якими сторона обвинувачення обґрунтовує розмір ймовірно спричинених збитків у вигляді різниці між вартістю придбання НІР медичного обладнання, оскільки з точки зору належності, допустимості та достовірності, оцінка таких висновків експертиз в розрізі доводів апеляційної скарги має бути надана судом під час розгляду обвинувального акту по суті у контексті доведеності вини обвинуваченого поза розумним сумнівом, шляхом доказування стороною обвинувачення відповідних обставин кримінального провадження, що на цьому етапі є передчасним.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів зауважує, що на цьому етапі слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки усій сукупності доказів у кримінальному провадженні, отриманих під час досудового розслідування.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів, перевіряючи обґрунтованість підозри, дійшла до висновку, що підозра повідомлена ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 2 ст. 255 КК України, є обґрунтованою тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. При цьому наявність обґрунтованої підозри як елементу, необхідного для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, було належно встановлено слідчим суддею Вищого антикорупційного суду при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги захисту в цій частині.

Відносно доводів апеляційної скарги з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважав доведеними існування чотирьох ризиків, які обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь?яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Реальне існування ризику підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з особистістю останнього, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

При вирішенні питання про існування ризику переховування колегія суддів вважає слушним посилання слідчого судді, що підозрюваний ОСОБА_6 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 , виданий 12.01.2018 (дійсний до 12.01.2028) (т. 5 а.п. 1); наявність фінансового та матеріального ресурсу для можливого переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Заперечення захисником таких висновків та посилання на добросовісну поведінку ОСОБА_6 після проведення обшуку від 20.12.2022 та не вжиття останнім заходів щодо переховування не сприймаються колегією суддів як переконливі. У цьому аспекті важливим є те, що ОСОБА_6 набув статус підозрюваного у актуальному провадженні лише 18.06.2025. Відтак ключовим фактором при оцінці ризику переховування має бути ймовірність вжиття особою дій та заходів щодо втечі саме після набуття статусу підозрюваного, чому саме і має запобігти запобіжний захід.

Колегія суддів погоджується зі слідчим суддею, яким було враховано інформацію, що міститься в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, відповідно до якої сукупний дохід ОСОБА_6 за період 2003?2025 років становив 77 281 027,69 грн. Частина доходу нарахована (виплачена) податковими агентами ТОВ «Виробнича компанія Діспомед», ТОВ «Допомога?І», ТОВ «Автоспецпром», ТОВ «Техмед кардіо», ТОВ «Ілатанмед», ТОВ «Альянс?2013», ТОВ «Глобалмедгруп», ТОВ «Ортоімпекс». Сукупний дохід дружини ОСОБА_6 - ОСОБА_28 за період 2000?2025 років становив 1 634 760,01 грн (т. 5 а.п. 10).

Як встановлено зі щорічної декларації ОСОБА_28 як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік (т. 5 а.п. 13), за звітний період офіційний дохід ОСОБА_6 становив 1 122 942,00 грн (заробітна плата, нарахована ТОВ «Ортоімпекс»), 4 034 082,00 грн (дохід від зайняття підприємницькою діяльністю); дохід ОСОБА_28 становив 402 802,00 грн (страхові виплати), 276 978,00 грн (заробітна плата), 10 051,00 грн (компенсаційна виплата за навчання), 2 000,00 грн (грошова допомога).Також задекларовано належний ОСОБА_6 актив у вигляді готівкових коштів у сумі 34 000,00 Євро. У власності ОСОБА_6 перебувають: квартира площею 49,1 кв. м у м. Донецьк; гараж площею 24,5 кв.м у с. Софіївська Борщагівська Київської обл.; у власності ОСОБА_29 перебувають квартири площею 40,7 кв.м та АДРЕСА_2 ; житловий будинок площею 96,9 кв.м та земельна ділянка площею 1 505 кв.м у АДРЕСА_3 (набуті у 2024 році, вартістю 400 000,00 грн та 654 600,00 грн відповідно); автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 150», 2020 року випуску (набутий у 2020 році, вартістю 1 564 242,00 грн); у власності сина ОСОБА_30 перебуває квартира площею 50,8 кв.м у с. Софіївська Борщагівка Київської обл. (набута у 2023 році).

В свою чергу, відомості зафіксовані у протоколі огляду від 10?26.06.2023 (файл?образів типу Е01 та файл?звіту, вилучених під час обшуку, проведеного 20.12.2011 за адресою: АДРЕСА_4 ), можуть свідчити про отримання ОСОБА_6 необлікованих доходів (т. 6 а.п. 165).

Додані детективом до клопотання документи переконують колегію суддів у достатньому фінансовому стані ОСОБА_6 , який може забезпечити можливість тривалого переховування за кордоном або на території України.

Окрім того, міра покарання, яка може бути призначена підозрюваному у випадку визнання його винним, також може бути тим визначальним фактором при врахуванні наявності ризику переховування.

Щодо ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчим суддею враховано те, що діяльність ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого злочину була спрямована, зокрема й на приховування факту, обставин та слідів протиправної діяльності. Зокрема з протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_6 від 06?27.07.2023 вбачається, що цей телефон містив чат з ОСОБА_21 (іншим підозрюваним у кримінальному провадженні) з листуванням, пов`язаним з розслідуваним злочином.

З протоколу огляду від 20.05.2025 (відеозапису обшуку, проведеного за місцем проживання ОСОБА_6 ) вбачається, що підозрюваний вчиняв дії, спрямовані на приховання мобільних телефонів (т. 5 а.п. 79-80).

З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, доведеним та обґрунтованим.

Також колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо оцінки ризику незаконного впливу на свідків, з огляду на те, що на даний час у кримінальному провадження повідомлено про підозру 6 особам, кожен з яких, за версією слідства, був членом створеної ОСОБА_10 злочинної організації, яка характеризувалась розподілом конкретних ролей. Інкримінована співучасть та роль у вчиненні злочинів дають підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на інших співучасників (підозрюваних), свідків з метою координації чи синхронізації їх показань як між собою, так і з власними, зміни чи відмови від раніше наданих ним показань і спотворення доказів у справі. Відтак, керуючись своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів приходить до висновку, що вірогідність такого ризику існує у тій мірі, щоб бути підставою для застосування запобіжного заходу.

Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином колегія суддів погоджується з висновкам слідчого судді, що на цьому етапі досудового розслідування вказаний ризик існує, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 може скористатися власними зв`язками та/або зв`язками ОСОБА_10 в органах державної влади, правоохоронних органах тощо, щоб перешкоджати кримінальному провадженню будь?яким чином (шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження, створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності тощо).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів констатує, що встановлені слідчим суддею ризики не є абстрактними та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, з огляду на системний характер інкримінованих дій, широке коло осіб, які можуть бути свідками або підозрюваними у кримінальному провадженні, а також наявність у підозрюваного значних ресурсів і впливу.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею було встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчинені особливо тяжкого корупційного злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК, на які вказували детектив та прокурор, зокрема, ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь?яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що зазначені обставини з урахуванням особистих характеристик підозрюваного можуть свідчити про те, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на встановлені обставини та тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

В той же час, в апеляційній скарзі захисник посилається на те, що у клопотанні детектива не доведено неможливість застосування будь-якого іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. При цьому колегія суддів враховує, що оскаржуваною ухвалою було визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу і на час апеляційного розгляду визначений слідчим суддею розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави за ОСОБА_6 було внесено.

Відтак, відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Колегія суддів вказує, що апеляційна скарга захисника не містить конкретних доводів щодо непомірності розміру застави визначеної для ОСОБА_6 , так само в судовому засіданні ані захисником ані підозрюваним не було наведено доводів чи зазначено обставин, які б вказували, що слідчим суддею було необґрунтовано визначено заставу у розмірі 8 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 25 738 000,00 грн.

Кримінальне процесуальне законодавство орієнтує суд на наступні критерії, які слід врахувати під час визначення розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; професійне середовище підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її внесення, а також за певних обставин розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 6 статті 12 КК України передбачено, що особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню обставин у кримінальному провадженні.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Використання законодавцем терміну «у виключних випадках», по суті, є оціночним критерієм щодо здатності або нездатності забезпечити виконання обов`язків підозрюваним. В такому випадку для суду/слідчого судді, орієнтирами для визначення розміру застави може бути майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди або доходу, в отриманні якого він підозрюється, сума неправомірної вигоди. Сума застави, на думку колегії суддів, повинна бути такою, щоб, з одного боку, загроза втрати внесеної суми утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не була завідомо непомірною для підозрюваного, що призведе до неможливості виконання застави.

Отже, оскільки законодавцем не визначено чітких критеріїв обрання розміру застави у виключних випадках, визначення її грошового еквіваленту відбувається відповідно до внутрішнього переконання суду. Розмір збитків, завданих ймовірним вчиненням злочину, для визначення розміру застави не є визначальним, адже судом мають враховуватися усі обставини кримінального провадження у сукупності.

Хоч максимальна межа, вказана у п. 3 ч. 5 ст. 182 КК України, визначена в розмірі до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є значною, така сума не завжди є достатньою для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваних чи обвинувачених у вчиненні корупційних злочинів осіб.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого суді щодо виключності обставин даного кримінального провадження оскільки вони стосується злочину у сфері заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, що призначались для закупівлі медичного обладнання для онкохворих осіб.

Враховуючи те, що заставу за підозрюваного було внесено та її розмір здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на встановлені ризики та обґрунтованість повідомленої підозри, вимога сторони захисту зменшити розмір застави, без наведення в апеляційній скарзі відповідних доводів та посилань на докази та факти, якими така вимога обґрунтовується, не може бути задоволена.

Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині відхиляються колегією суддів.

Також колегія суддів приймає до уваги пояснення прокурора, надані ним під час апеляційного розгляду про те, що 14.08.2025 слідчим суддею ВАКС постановлено ухвалу про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до якої обов`язок щодо заборони підозрюваному ОСОБА_6 відвідувати приміщення ТОВ «ОРТОІМПЕКС» продовжений не був (т.7 а.п. 187-188). Відтак, в цій частині вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

5. Висновки суду

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, дотримуючись вимог ст.404 КПК України, оцінивши у сукупності доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді від 20.06.2025 має бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.06.2025 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4