Справа № 643/5545/25
Провадження № 1-кс/643/1840/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025 Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000415 від 25.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 353, ч. 2 ст. 307 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Московського районного суду міста Харкова 10.04.2025 надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000415, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2023 заознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч.2 ст. 353, ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та обґрунтованою підозрою, що підтверджується долученими копіями матеріалів кримінального провадження, відповідно до яких ОСОБА_8 поновившись на службі в органах Національної поліції, здійснюючи функції представника влади, будучи службовою особою, маючи корисливий мотив на отримання доходу від злочинної діяльності, отримавши переваги надані йому для виконання службових обов`язки, вирішив створити та очолити організовану групу, до складу якої залучив раніше знайомого йому ОСОБА_9 , а також цивільну особу ОСОБА_4 , визначивши спрямованість її злочинної діяльності - вчинення тяжких корупційних злочинів у сфері службової діяльності, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, а також в інтересах третьої особи, з використанням наданого службового становища, вчинене організованою групою.

Після чого, діючи в складі організованої групи, працівник поліції ОСОБА_8 та цивільні особи ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , систематично вимагали та одержували неправомірну вигоду від осіб, які беруть участь у незаконному обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за непритягнення останніх до кримінальної відповідальності, а саме:

23.08.2024 ОСОБА_8 діючи у складі організованої групи за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , а також за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , шляхом вимагання одержали від ОСОБА_12 грошові кошти у сумі 50000 гривень у якості неправомірної вигоди за нереєстрацію відповідно до діючого законодавства факту придбання та зберігання ОСОБА_12 наркотичної речовини, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України - пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, вчинене організованою групою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди;

10.09.2024 ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , шляхом вимагання одержали від ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 80000 гривень, у якості неправомірної вигоди за нереєстрацію, відповідно до діючого законодавства, факту незаконного придбання та зберігання її співмешканцем ОСОБА_14 наркотичного засобу, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України - пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за невчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дій з використанням наданого службового становища, вчинене повторно, організованою групою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди;

10.10.2024 ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи за участю ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , шляхом вимагання одержали від ОСОБА_15 грошові кошти у сумі 38000 гривень, у якості неправомірної вигоди за нереєстрацію у встановленому законодавством порядку інформації про вчинення останнім кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та, як наслідок, не ініціювання внесення відповідним органом досудового розслідування вказаних відомостей до ЄРДР та не притягнення останніх до кримінальної відповідальності, чим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України - пособництво в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, вчинене повторно, організованою групою, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що підозра необґрунтована, кваліфікація кримінального правопорушення невірна, можливо мало місце шахрайство, бо підозрюваний ОСОБА_8 на момент вчинення інкримінованих йому діянь не був службовою особою, оскільки перебував у відпустці по догляду за дитиною. Також вказав на недоведеність ризиків.

Захисник ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що стороною обвинувачення недоведені та належними чином непідтверджені ризики.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики необґрунтовані. Розмір застави просив визначити з огляду на тяжкість кримінального правопорушення.

На уточнююче запитання слідчого судді підозрюваний зазначив, що працював неофіційно, займався перепродажем автомобілів.

Слідчий суддя, вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у пособництві одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій, а також в інтересах третьої особи, з використанням наданого службового становища, вчинене організованою групою, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, та вчиненні вказаних дій повторно.

За підозрою у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 о 08:19 год. 09.04.2025 затримано у порядку, передбаченому ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Поняття «обґрунтована підозра», з огляду на викладені в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» висновки означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання слідчого судді, фактів й інформації, які переконливо свідчать про причетність до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

При цьому судом враховується, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що доводи захисника ОСОБА_6 щодо необґрунтованості підозри є неспроможними. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про Національну поліцію» та п. 5 Розділу 1, п. 3 Розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейського, працівник поліції виконує свої обов`язки та дотримується норм професійної етики безперервно.

Ризиком, у контексті кримінального провадження, є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Під час розгляду даного клопотання стороною обвинувачення обґрунтована та доведена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, не маючи стійких соціальних зв`язків, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, слідчий суддя не бере до уваги доводи сторони захисту, що підозрюваному необхідно здійснювати доглядає за хворою матір`ю та бабусею, оскільки до затримання догляд за вказаними особами підозрюваний не здійснював, оскільки мешкав у м. Києві, де і був затриманий працівниками ДБР.

Також, слідчий суддя переконаний у наявності ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 не працює, основним його видом доходу є грошові кошти отримані від протиправної діяльності, яку він може продовжити.

Ризики, передбачені п.п. 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, на переконання слідчого судді стороною обвинувачення недоведені. Так, учасники кримінального провадження про побоювання впливу зі сторони підозрюваного не заявляли. З доданих до клопотання матеріалів не зрозуміло, яке майно, що на даний час не відшукане та має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити.

Вирішуючи питання про обрання стосовно підозрюваного, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вивчав можливість застосування щодо нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи обґрунтованість підозри, доведеність передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, характер вчиненого кримінального правопорушення, а також дані про особу підозрюваного не знайшов для цього підстав. На переконання слідчого судді, інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. Даних про неможливість за станом здоров`я перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою не встановлено.

Згідно з вимогами ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту або затримання.

Визначаючи розмір застави, який необхідно застосувати до підозрюваного, як альтернативний запобіжний захід триманню під вартою, слідчий суддя виходить з наступного.

ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 5 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків має бути призначений у розмірі, що становить 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 757 000 грн.

У висновках Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні «Істоміна проти України» (Istomina v. Ukraine) від 13.01.2022, зазначається, що при встановленні у «виключних випадках» більшого розміру застави, таке рішення має передбачати ретельний аналіз обставин справи для обґрунтування її «виключного» характеру, а також здійснення ретельної оцінки всіх відповідних факторів, у тому числі спроможність сплатити визначений розмір застави.

Визначаючи розмір застави, що перевищує максимальний розмір, визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя враховує вказані стороною захисту відомості про відсутність нерухомого та іншого коштовного майна у підозрюваного. При цьому, враховує, що злочин вчинено організованою групою, отже застава може бути внесена за рахунок інших підозрюваних та членів їх сімей. Крім того, слідчий суддя зазначає, що підозрюваний затриманий за адресою: АДРЕСА_2 , тобто у будинку ЖК «Новопечерська Вежа». Як зазначив захисник, вказану квартиру підозрюваний орендував. З загальнодоступних джерел відомо, що оренда вказаної квартири на місяць коштує понад 10розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, попри відсутність офіційних заощаджень та майна, очевидно, що підозрюваний має відповідні активи, які не обліковуються державою. Аналогічна ситуація з орендою автомобіля іноземного виробництва.

З огляду на викладене, сума застави менша за 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, буде для підозрюваного помірною, несуттєвою та такою, яку останній може втратити задля ухилення від кримінальної відповідальності.

У разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 196, 616КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 08:19 год. 09.04.2025.

Строк дії ухвали встановити до 08 год. 19 хв. 07.06.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання ОСОБА_4 під вартою його близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором підозрюваного у порядку, передбаченому ст.ст.111, 112 КПК України.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень,які необхідно внести на депозитний рахунок №UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 10.04.2025 у справі №643/5545/25 (провадження №1-кс/643/1840/25) відносно ОСОБА_4 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти напідозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає та перебуває (м. Харків) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками, понятими, експертами;

5) докласти зусиль до пошуку роботи;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Застава, не звернена у дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16:15 годині 14.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1