УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Дана скарга обґрунтовується тим, що 10.04.2025 ОСОБА_3 отримав постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ознайомившись зі змістом оскаржуваної постанови, заявник дійшов висновку, що вона винесена без повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, без зазначення мотивів спростування наявності завданої заявнику шкоди. Крім того, слідчим у оскаржуваній постанові відображено неправдиві відомості та викладено неправдиву інформацію щодо проведення слідчих дій. Так, незважаючи на викладені в ухвалах слідчих суддів вимоги допит його як заявника проведено не було. Наведене свідчить про порушення слідчим під час винесення такої постанови вимог чинного КПК України.

Так, постанова від 31.03.2025 не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, зводиться лише до загальних формулювань та не містить аналізу отриманих у ході досудового розслідування доказів, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. У мотивувальній частині постанови слідчого не викладено фактичних обставин, які відображені у самій заяві про вчинення злочину, зазначені особи, які не мають жодного відношення до даного кримінального провадження.

Враховуючи наведене, заявник ОСОБА_3 переконаний у необхідності скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Заявник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, до суду не прибув. Разом з тим, до початку судового засідання через канцелярію суду надійшла заява останнього, в якій заявник просить проводити розгляд його скарги по суті за його відсутності.

Уповноважений слідчий ТУ ДБР в м. Києві у кримінальному провадженні №0000349 від 19.04.2024, будучи належним чином повідомленим про дату і час судового розгляду, до суду не прибув. Жодних клопотань чи заяв, у тому числі й про відкладення, на адресу суду не направляв.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України положення якої вказують, що відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідча суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого за наявності тих матеріалів, які є в розпорядженні слідчої судді.

Разом з цим, враховуючи, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явились, з огляду на прохання заявника проводити судовий розгляд скарги за його відсутності, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідча суддя вважає за можливе проведення судового розгляду даної скарги за відсутності заявника ОСОБА_3 та уповноваженого слідчого ТУ ДБР в м. Києві.

Слідча суддя, вивчивши матеріали скарги, долучені до неї документи, приходить до висновку про те, що постанова старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, не відповідає вимогам КПК України, виходячи з такого.

Так, слідча суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Згідно відомостей, які розміщені на офіційному сайті, ТУ ДБР у м. Києві наразі розташовано за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги, буд. 8, що знаходиться в Шевченківському районі м. Києва.

Крім того, висновок про підсудність скарг на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Києві Шевченківському районному суду м. Києва міститься також і в ухвалі Київського апеляційного суду від 18 травня 2022 року у справі №761/46065/21, від 12 вересня 2023 року у справі №761/26962/23, від 12 червня 2024 року у справі №759/5542/24.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Однак, не зважаючи на те, що слідчого ТУ ДБР в м. Києві було викликано належним чином, завчасно, зокрема і з метою вирішення питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва, останній в судове засідання не з`явився, жодних відомостей, з урахуванням яких можна було б дійти висновку про непідсудність вказаної скарги Шевченківському районному суд м. Києва, не надав.

Отже, враховуючи наведене, слідча суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

Так, ТУ ДБР в м. Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

У свою чергу, 31.03.2025 слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 прийняв рішення про закриття вказаного кримінального провадження.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчої судді матеріалів скарги свідчать про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження. Формальне посилання на норми КПК України та аналіз складу злочину, за фактом вчинення якого здійснювалося досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, без проведення будь-яких слідчих дій, направлених на встановлення обставин, які б могли підтвердити чи спростувати доводи, викладені заявником у заяві про кримінальне правопорушення, не може вважатись належним обґрунтуванням для рішення про встановлення відсутності складу злочину.

Зі змісту оскаржуваної постанови також вбачається, що слідчий при її винесені не встановив фактичних обставин та не вжив належних та достатніх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Так слідча суддя звертає увагу на те, що доводи заявника ОСОБА_3 , викладені у скарзі, підтверджуються і змістом постанови слідчого про закриття провадження. Так, слідча суддя, дослідивши оскаржувану постанову, встановила, що постанова слідчого ОСОБА_4 від 31.03.2025, окрім теоретичного аналізу складу кримінального правопорушення, за фактом вчинення здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000349 від 19.04.2024, та вказівки на проведення допитів заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які на час описаних у заяві про злочин подій обіймали посади інспекторів УПП в м. Києві ДПП, як свідків, не містить конкретного опису слідчих дій, що були проведені органом досудового розслідування, не зазначено отримані результати, не здійснено їх аналіз, при цьому не обґрунтовано, які саме докази свідчать про відсутність складу кримінального правопорушення та які б дали слідчому підстави прийти до висновку про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 року. Так, слідчим не вживались заходи, спрямовані на проведення інших слідчих дій, у ході проведення яких ним було б отримано докази, що мають важливе значення для провадження та лягли б в основу прийнятого слідчим рішення про закриття кримінального провадження.

Більше того, слідча суддя вважає за необхідне зауважити, що постанова слідчого ОСОБА_4 містить помилки щодо зазначення органу, дії працівників яких описані в заяві ОСОБА_3 про злочин та з приводу яких здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 року. Так, слідчий у своїй постанові вказує, що в ході досудового розслідування не отримано даних, які б свідчили про вчинення працівниками Шевченківського УП ГУНП в м. Києві кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Водночас, заявник ОСОБА_3 звертався до ТУ ДБР в м. Києві із заявою про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення саме працівниками УПП в м. Києві ДПП НП України.

З огляду на встановлені обставини, слідча суддя приходить до висновку, що доводи заявника ОСОБА_3 , викладені у його заяві про злочин, залишись не перевіреними, а проведене досудове розслідування - не повним.

За таких обставин, слід дійти висновку, що слідчий не здійснив закріплення отриманих у ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 доказів та їх належної оцінки, а відтак, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Водночас, слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги заявника та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав.

У зв`язку із чим слідча суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в скарзі ОСОБА_3 , є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчою суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

В порушення вимог ст. 110 КПК України, слідчий в зазначеній постанові не надав відповіді на всі поставлені заявниками питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.

Викладене свідчить про передчасність винесення слідчим ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_4 постанови про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Таким чином, слідча суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшла до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, підлягає задоволенню в цій частині.

Разом з тим, вимога ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого ТУ ДБР в м. Києві ОСОБА_4 визнати його в рамках кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 потерпілим - не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Крім того, положеннями ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За таких умов надання слідчому прямих вказівок щодо вчинення конкретної процесуальної дії та прийняття процесуального рішення - було б невиправданим перевищенням меж повноважень слідчої судді, яке за жодних умов не може бути визнано справедливим та законним в очах стороннього та незацікавленого спостерігача, а тому в цій частині скарга не підлягає задоволенню.

Крім того, із наведеного слідує, що чинним законодавством до повноважень слідчої судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення про зобов`язання слідчого додати до змісту ЄРДР епізоди правопорушень, викладених у заяві про злочин.

У даному випадку слідча суддя вважає за необхідне звернути увагу учасників провадження, що із системного аналізу положень чинного КПК України слідує, що покладення на слідчого обов`язку додати до ЄРДР епізоди правопорушень, викладених у заяві ОСОБА_3 про злочин, виходить за межі наданих слідчій судді повноважень, а відтак, скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, не підлягає задоволенню в цій частині.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 9, 22, 25, 26, 91-93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 31 березня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000349 від 19.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В іншій частині у задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1