У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, рома за національністю, уродженця м. Іванівка, Херсонської області, що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого неофіційно (зі слів), раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 03.04.2018 за ч.2 ст.15, ч. 2 ст.186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0001558, відомості про яке 08.08.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №0001558, відомості про яке 08.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що Указом Президента України 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє по теперішній стан.

Незважаючи на викладене, ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 03.04.2018 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на шлях виправлення не став, та вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин. Так, 08.08.2025 близько о 12:50 год. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля магазину «Фауна» що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 68Д, припарковав на тротуарі велосипед марки «Corso» моделі «Legend 27.5» зеленого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_8 , та зайшов до середини магазину. В цей же час у ОСОБА_4 , який проходив неподалік вищевказаного магазину, виник раптовий злочинний умисел, спрямований на викрадення чого майна та звернення його у свою власність, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчиненого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись моментом, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «Corso» моделі «Legend 27.5» зеленого кольору, вартість якого згідно звіту про оцінку становить 6 053 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріального збитку на вищевказану суму. Після чого зник з місця пригоди, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

08 серпня 2025 року о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_4 , затримано в порядку передбаченому ст. 208 КПК України та 09 серпня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 від 08.08.2025, протоколом огляду місця події від 08.08.2025, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , від 08.08.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.08.2025, протоколом впізнання особи за фотознімками від 08.08.2025 протоколом огляду відеозапису від 08.08.2025, протоколом затримання особи підозрюваної особи у вчиненні злочину від 08.08.2025.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Слідчий наголошує на наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідуванні та суду. Це підтверджується тим, що усвідомлюючи невідворотність покарання за скоєний злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років та враховуючи той факт, що ОСОБА_4 , проживає у прикордонному місті та 18.05.2025 було складено адміністративний протокол за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП (перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску), що свідчить про його можливість в найкоротший термін покинути територію України через пункти пропуску або за їх межами, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Незаконно впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, знаходячись на волі, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. Окрім цього, підозрюваний може знищувати відеозаписи з місця вчинення злочину та маршрутів свого руху на велосипеді, які на даний момент не долучені до матеріалів кримінального провадження та не оглянуті. Також, під час досудового розслідування підозрюваний може перешкоджати у встановленні інших свідків, які не встановлені органом досудового розслідування на даному етапі. Вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 03.04.2018 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, та не зважаючи на судимість, знову вчинив умисний корисливий злочин в умовах воєнного стану, що свідчить про систематичну злочинну поведінку, зухвалість і байдужість до закону.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іванівка, Херсонської області, громадянина України, рома за національністю, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 (раніше АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 03.04.2018 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, звернувши увагу, що підозрюваний дійсно вчиняє дії інкриміновані як крадіжка. Вказані дії доводяться доказами які були отримані протягом доби, було отримано матеріальну суму збитку та отримано відео фіксацію самої події. Ризик є актуальним та вважає, що варто застосувати до особи тримання під вартою. Також дана особа намагалася нелегально перетнути державний кордон. Не заперечує щодо можливості застосувати до особи альтернативні засоби, такі як застава у мінімальному розмірі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, а якщо слідчий суддя прийде до переконання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то визначити мінімальний розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Зазначила, що підозрюваний надає покази слідчому, у клопотанні не доведено, чи може більш м`який запобіжний захід запобігти ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, просив застосувати більш м`який захід чи заставу.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001558, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, вбачається, що 08.08.2025 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена поаторно в умовах воєнного стану.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (Заява N 40107/02) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: рапорт ЄО від 08.08.2025; протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.08.2025; пояснення ОСОБА_7 від 08.08.2025; протокол огляду місця події від 08.08.2025; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 08.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08.08.2025; протокол пред`явлення для впізнання за фотознімками від 09.08.2025; постанова від 08.08.2025; протокол огляду предмета від 08.08.2025; постанова про призначення товарознавчої експертизи від 08.08.2025; звіт про оцінку №469-08-225 від 08.08.2025; довідку про звільнення; вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справ № 308/6187/22 від 10.06.2025; постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справ № 308/8507/25 від 23.06.2025; ухвалу Маневицького районного суду Волинської області у справ № 164/2487/24 від 12.03.2025; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №760 від 08.08.2025, суд вважає обгрунтованою підозру.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, факт складення протоколу про адміністративне правопорушення за незаконний перетин державного кордону; такий може впливати на потерпілу і свідків, зважаючи на процесуальний порядок допиту таких під час судового розгляду; може перешкоджати іншим чином, зважаючи на недолучення матеріалів відеозаписів події. Знаходячись на волі ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, такий вже притягався до кримінальної відповідальності.

У даному випадку враховуючи доведені ризики, обставини події, стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , який раніше судимий, позицію учасників та її доведення, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочинів, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного та ризиків, встановлених слідчим суддею, останньому слід визначити заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (3028 грн.), відповідно становить 60560 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками. При цьому слідчим суддею враховано розмір предмета злочину.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 08 серпня 2025 року 15 год. 20 хв.

Встановити строк дії ухвали до 5 жовтня 2025 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний тест ухвали складено 14 серпня 2025 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1