Справа № 154/4496/21 Провадження №11-кп/802/518/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000436 від 29.07.2021 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 02 червня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, українця, громадянина України, не є особою з інвалідністю І-ІІ групи, судимого:

-вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 24.12.2012 року за ч.2 ст.289 КК України, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

-вироком Залізничного районного суду міста Львова від 25.11.2015 року за ч.1 ст.186 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 04.07.2018 року умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 13 днів;

-вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 11.12.2024 року за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 11.12.2024 року, визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 3 (три) місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено попередній у виді тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано частково відбуте покарання за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 11.12.2024 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення - з 23.08.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі, а також строк попереднього ув`язнення за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 11.12.2024 року, за період з 22.12.2022 року по 16.06.2023 року включно, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Витрати за проведення судових трасологічних експертиз в сумі 7551 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривень 28 копійок стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави.

Вироком суду вирішено долю арештованого майна та речових доказів.

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 , у достовірно не встановлений час, знаходячись у місті Нововолинську, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи (надалі - Особа), матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, вчинити крадіжки із квартир у місті Володимир-Волинський. При цьому, ОСОБА_7 , за домовленістю із Особа мав виконувати роль пособника, попередивши останнього в разі появи можливих очевидців вчинення кримінальних правопорушень, що сприяло приховуванню вчинення злочинних дій Особа, тоді як останній мав виконувати роль виконавця злочину.

В подальшому 28.07.2021 року, близько 11 години, ОСОБА_7 , повторно, за попередньою змовою групою осіб з Особа, діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, реалізуючи обумовлений злочинний намір, та виконуючи раніше обумовлену роль пособника, залишився біля будинку АДРЕСА_2 , слідкуючи за навколишньою обстановкою, в той час як Особа, шляхом підбору ключа, проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав:

- 2000 Євро, що згідно з курсом НБУ становить 63562,80 гривень;

- золотий хрестик, 585 проби, вагою близько 4,55 грами, вартістю 4550 гривень;

- золоту обручку, 583 проби, вагою близько 11,4 грами, вартістю 11400 гривень;

- золоту обручку, 583 проби, вагою близько 6,96 грами, вартістю 6960 гривень;

- золотий ланцюг, дутого типу, 583 проби, вагою близько 1,76 грами, вартістю 1760 гривень;

- золоту каблучку, 585 проби, вагою близько 2,1 грами, вартістю 2100 гривень;

- золоту обручку, з формою квітки, 583 проби, вагою близько 1,51 грами, вартістю 1510 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 89742,80 гривень.

Окрім того, ОСОБА_7 , у достовірно не встановлений час, знаходячись у місті Нововолинську, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи (надалі - Особа), матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, вчинити крадіжки із квартир у місті Володимир-Волинський. При цьому, ОСОБА_7 , за домовленістю із Особа мав виконувати роль пособника, попередивши останнього в разі появи можливих очевидців вчинення кримінальних правопорушень, що сприяло приховуванню вчинення злочинних дій Особа, тоді як останній мав виконувати роль виконавця злочину.

Так, 10.08.2021 року, в період часу з 7 години по 12 годину, ОСОБА_7 , повторно, за попередньою змовою групою осіб з Особа, діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, реалізуючи обумовлений злочинний намір, та виконуючи раніше обумовлену роль пособника, залишився біля будинку № 8, по вулиці Шевченка, місті Володимир- Волинський, слідкуючи за навколишньою обстановкою, в той час як Особа, шляхом підбору ключа, проник до квартири АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав:

- срібний кулон у формі квітки з камінням цирконію, 925 проби, вагою близько 5 грам, вартістю 1000 гривень;

- золотий браслет, 585 проби, вагою близько 10 грам, вартістю 10000 гривень;

- золоту підвіску в формі літери «Т» з камінням цирконію, 585 проби, вагою близько 2 грами, вартістю 2500 гривень;

- золоту підвіску в формі літери «М» з камінням цирконію, 585 проби, вагою близько 2 грами, вартістю 2500 гривень;

- срібний браслет з плетінням снейк, 925 проби, вагою близько 4 грами, вартістю 500 гривень;

- золотий ланцюжок, 585 проби, вагою близько 5 грами, вартістю 5000 гривень;

- золоту обручку, 585 проби, вагою близько 2 грами, вартістю 2000 гривень;

- золоту каблучку з вставками цирконію, 585 проби, вагою близько 2 грами, вартістю 2000 гривень;

- золоту каблучку з вставками цирконію, 585 проби, вагою близько 2 грами, вартістю 2000 гривень;

- золоту каблучку з вставками цирконію, 585 проби, вагою близько 1 грами, вартістю 1500 гривень;

- золоту шпильку, 585 проби, вагою близько 2 грами, вартістю 2000 гривень;

- срібну каблучку з прямокутною передньою частиною, 925 проби, вагою близько 4 грами, вартістю 1200 гривень;

- срібну каблучку з візерунком у формі квітки з цирконієм, 925 проби, вагою близько 2,3 грами, вартістю 500 гривень;

- срібну каблучку, 925 проби, вагою близько 2 грами, вартістю 500 гривень;

- срібний ланцюжок з плетінням типу «нана», 925 проби, вагою близько 5 грам, вартістю 1500 гривень;

- срібні сережки у формі трикутників з каміннями цирконію, 925 проби, вагою близько 2 грам, вартістю 400 гривень;

- срібні сережки прямокутної форми з каміннями цирконію, 925 проби, вагою близько 2 грам, вартістю 400 гривень;

- срібні сережки типу «гвоздики» з каміннями цирконію, 925 проби, вагою близько 0,8 грам, вартістю 300 гривень;

- срібний кулон прямокутної форми з чорним камінням по центру та з камінням цирконію на обідку, 925 проби, вагою близько 4 грам, вартістю 600 гривень;

- срібний ланцюжок, 925 проби, вагою близько 5 грам, вартістю 1500 гривень;

- золоті сережки з камінням цирконію, 585 проби, вагою близько 2 грам, вартістю 2000 гривень;

- срібну чоловічу печатку з вставкою з чорного каменю та прозорих каменів, 925 проби, вагою близько 5 грам, вартістю 800 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 40700 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , у достовірно не встановлений час, знаходячись у місті Нововолинську, погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи (надалі - Особа), матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, вчинити крадіжки із квартир у місті Володимир-Волинський. При цьому, ОСОБА_7 , за домовленістю із Особа мав виконувати роль пособника, попередивши останнього в разі появи можливих очевидців вчинення кримінальних правопорушень, що сприяло приховуванню вчинення злочинних дій Особа, тоді як останній мав виконувати роль виконавця злочину.

Так, 16.08.2021 року, близько 9 годині, в місті Володимир-Волинський, ОСОБА_7 повторно, за попередньою змовою групою осіб з Особа, діючи з прямим умислом та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, реалізуючи обумовлений раніше злочинний намір, та виконуючи раніше обумовлену роль пособника, залишився біля будинку № 113, по вулиці Ковельській, місті Володимир-Волинський, слідкуючи за навколишньою обстановкою, в той час як Особа, шляхом підбору ключа, проник до квартири АДРЕСА_5 , звідки повторно, таємно викрав:

- 100 доларів США, які згідно курсу НБУ становлять 2669,31 гривень;

- 10 польських злотих, які згідно курсу НБУ становлять 68,63 гривень;

- 15 Євро, які згідно курсу НБУ становлять 470,97 гривень;

- 15180 гривень;

- золотий ланцюжок з плетінням типу «бісмарк», 585 проби, вагою близько 7,5 грами, вартістю 7500 гривень;

- золотий хрестик з рельєфним розп`яттям з білого золота, 585 проби, вагою близько 1,5 грами, вартістю 1500 гривень;

- кварцовий годинник лімітованої версії марки "TAGHeuer" "Aston Martin Racing", вартістю 35600 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 62988,91 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, тобто пособництво в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло (том 4 а.с.106-111).

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого вважає вирок суду необгрунтованим і таким, що постановлений з порушенням норм матеріального і процесуального законодавства.

Вказує на те, що матеріали справи свідчать про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення пособництві вчинення крадіжки майна громадян.

Звертає увагу на те, що крадіжки вчиняв безпосередньо громадянин Грузії ОСОБА_12 , матеріали щодо нього виділено в окреме провадження, повідомлення про підозру останньому не винесено, в розшук не оголошено і будь-якого рішення по справі не прийнято, що свідчить про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів. Викрадені речі ОСОБА_13 здавав у ломбард на своє ім`я лише тому, що у Конжарія не було паспорта.

Вказує на те, що ОСОБА_7 давав визнавальні показання під тиском органу досудового розслідування. Окрім цього, слідчий експеримент був проведений без участі захисника обвинуваченого, що є порушенням його права на захист.

Просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 з підстав, передбачених ст.ст.5, 22, 284 КПК Украіїни (том 4 а.с.117-119).

Колегія суддів апеляційного суду з`ясувала позицію обвинуваченого щодо можливості залучення іншого захисника чи продовження розгляду справи за відсутності сторони захисту, оскільки його захисник ОСОБА_8 помер. Обвинувачений ОСОБА_7 вказав на те, що він самостійно буде здійснювати захист свої прав.

В судове засідання не з`явилися потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Від них на адресу апеляційного суду не надходило ні заяв, ні клопотань про відкладення розгляду справи. Учасники кримінального провадження, які з`явилися в судове засідання, не заперечували щодо продовження розгляду справи у відсутності потерпілих. Їх неприбуття не перешкоджає розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; думку обвинуваченого, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; прокурора, яка заперечила доводи апеляційної скарги, просила вирок залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить на наступних висновків.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого про те, що матеріаликримінального провадження свідчать про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення пособництві вчинення крадіжки майна громадян, то вони є безпідставними та не обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Вказаних вимог закону місцевим судом при ухваленні вироку дотримано.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України, а саме у пособництві в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, за вчинення якого його засуджено, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження й ґрунтується на зібраних у провадженні і перевірених у суді доказах, які судом всебічно й повно досліджені та правильно оцінені і докладно викладені у вироку, як того вимагає ст.370 КПК України.

Мотивуючи висновок про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Зокрема, свої висновки про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України,за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , а також даними, що містяться у письмових доказах.

Відповідно суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку показання потерпілих, документальні та інші докази, яким суд дав вірну оцінку, та які є послідовними та узгоджуються між собою та в своїй сукупності повно відтворюють картину події, що спростовує доводи захисника обвинуваченого про відсутність жодних прямих належних та допустимих доказів, які підтверджують вину ОСОБА_7 у пособництві вчинення крадіжки майна громадян.

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_7 не заперечував того, що йому було відомо, що речі які він здавав у ломбард за певну винагороду, були викраденими ОСОБА_14 . Окрім цього дійсно за місцем його проживання було виявлено та вилечено ювелірні прикраси. Однак запечував свою участь як пособника у таємному викраденні чужого майна. На думку апеляційного суду така позиція обвинуваченого є надуманою та такою, що не відповідає встановленим фактичним обставинам по справі і дана з єдиною метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту щодо неналежності слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 , оскільки вказана слідча дія проводилася без участі захисника, а також щодо здійснення тиску з боку працівників поліції відносно обвинуваченого.

У вироку суду вірно зазначено, що здійснення тиску з боку працівників поліції на підозрюваного чи будь які обіцянки, не підтверджується жодними доказами. Із дослідженого судом відео проведення слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_7 добровільно, чітко та без будь яких стороніх вказівок спрямовував працівників поліції за адресами тих помешкань, де були вчинені крадіжки, а тому посилання обвинуваченого та його захисника на те, що такі дії були вчинені під впливом обіцянок та за підказок працівників поліції суд розцінює як намір уникнути від кримінальної відповідальності за вчинене. Під час слідчого експерименту слідчий, прокурор не допитує особу, а лише перевіряє або уточнює певні відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що і було відображено на відеозаписі.

Підозрюваному було роз`яснено його права та обов`язки. Клопотання про залучення захисника ним заявлено не було.

У слідчому експерименті брали участь два понятих, яким відповідно до вимог статей 11, 13, 15 та 223 КПК України, було роз`яснено їхні права та обов`язки. Фіксування процесуальної дії здійснювалося за допомогою цифрової відеокамери, про що зазначено у протоколі слідчого експерименту, відео проведення вказаного слідчого експерименту долучено до матеріалів кримінального провадження. Протокол слідчого експерименту підписали учасники процесуальної дії, в тому числі ОСОБА_7 та поняті, зазначивши про відсутність зауважень і доповнень. Крім того на досудовому розслідуванні також було відкрито вказані докази стороні захисту і остання не заявляла жодних заперечень.

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження апеляційним судом не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у провадженні, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та правильність кваліфікації його дій. Наявні у провадженні докази відповідають вимогам закону щодо належності та допустимості доказів.

Під час досудового розслідування та при судовому розгляді були встановлені і досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення кримінального провадження, проведені необхідні експертизи, належним чином з`ясовані обставини, що характеризують об`єкт і об`єктивну сторону кримінальних правопорушень.

За таких обставин не має підстав вважати, що у справі допущена однобічність судового розгляду, яка викликає необхідність скасування вироку та закриття провадження у справі, як про це зазначав в апеляційній скарзі захисник.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , що виразились у пособництіо в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, мали місце. Зазначені дії містять склад кримінального правопорушення злочину, передбачено ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України. При цьому суд оцінив докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів проаналізував з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

А тому доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів, які підтверджують вину його довірителя у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України, є необґрунтованими.

Крім того колегія суддів апеляційного суду, перевіривши вирок в частині призначеного покарання, приходить до переконання, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, повністю відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і не є надто суворим. Покарання призначене з урахуванням положень ст.50, 65 КК України.

Апеляційний суд вважає, що у даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Верховний Суд неодноразово звертає увагу на те, що виправлення має на меті шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що є важливим результатом застосування покарання та суттєвим показником його ефективності.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене апеляційний суд не вбачає законних підстав для скасування оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі сторони захисту, а тому її слід залишити без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_7 - без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Локачинського районного суду Волинської області від 02 червня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: