УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши в м. Києві матеріали клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000353, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000353, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Пунктом 15 ч. 1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, за змістом п.п. 1, 2, 6, 8 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать: верховенство права; законність; недоторканність житла чи іншого володіння особи; невтручання у приватне життя.

Так, п. 10 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є арешт майна.

Згідно ч. ч. 1, 2ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Встановлено, що клопотання про арешт майна подано та підписано прокурором, однак достовірність підпису прокурора ОСОБА_2 на клопотанні, не засвідчена печаткою відповідного органу прокуратури, що є обов`язковою умовою належного оформлення даного документу.

Такого висновку суд дійшов, виходячи з приписів Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, яка затверджена наказом Генеральної прокуратури України №18 від 01.04.2010 року, зокрема п.9.5.1, яким передбачено, що засвідчення документів здійснюється шляхом їх підписання, затвердження та проставлення печатки.

Отже, подане клопотання про арешт майна не містить обов`язкових елементів офіційного документа - гербової печатки на підписі прокурора, тобто, підпис вищезазначеної особи не засвідчено.

Наведене свідчить про невиконання прокурором, який склав та підписав клопотання про арешт майна вимог до процесуального документу, визначених ст. 171 КПК України.

Частиною 3статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя встановивши невідповідність поданого клопотання вимогам ст. 171 КПК України, приходить до висновку про необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170,171,172,309 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора прокурора Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000353, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1