1 УХВАЛАСправа № 335/6427/24 1-кс/335/2184/2025
про застосування запобіжного заходу
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Мелітополя Запорізької області, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на її утриманні є матір ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка страждає на хворобу деменцію при хворобі Альцгеймера, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає за адресою реєстрації, працюючої на посаді завідувача відділу аспірантури та докторантури Класичного приватного Університету, діяльність адвоката припинена з 2021 року, раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 3683, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ст. 336 Кримінального кодексу України,
Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням процесуального керівника звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 3683, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ст. 336 КК України.
Враховуючи дані про особу підозрюваної та обсяг пред`явленої підозри, а також посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без застави.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.
Захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень послався на те, що підозра, висунута ОСОБА_5 не містить конкретних обставин інкримінованих злочинів, містить загальні фрази, без посилання на конкретні обставини, що підлягають доказуванню в контексті ст. 91 КПК України, підозра підписана неуповноваженою особою, оскільки ОСОБА_5 є адвокаткою. Крім того доводив, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які перелічені в клопотанні, належним чином не обґрунтовані. ОСОБА_5 жодного разу не притягалась до кримінальної або адміністративної відповідальності; не має судимостей; не здійснювала жодних дій щодо перешкоджання чи затягування здійснення досудового розслідування кримінального провадження; має вчені звання і численні наукові публікації; має добру репутацію і авторитет серед вчених; працювала і працює на користь суспільства в межах ГО «Центр реформ, демократії та права» як експерт із земельного права; має на утриманні і догляді мати похилого віку (85 років), і вона страждає на деменцію при хворобі Альцгеймера. Інших родичів ОСОБА_7 у м. Запоріжжі не має.
Підозрювана в судовому засіданні покладалася на думку захисника.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя встановив таке.
16.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 362, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 3683, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 1141, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ст. 336 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором, яке має містити такі відомості як: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За вимогами ч. 4 ст. 22 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення здійснюється прокурором, а у випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із повноважним прокурором.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини для цілей ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «звинувачення» визначається як офіційне повідомлення, надане особі виключно компетентним суб`єктом, про те, що така особа підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (справа «Девеер проти Бельгії» (заява № 6903/75, рішення від 27.02.1980, § 46).
Загальні положення, що регулюють процедуру повідомлення про підозру, містяться в главі 22 КПК України, згідно з якими письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором (ч. 1 ст. 277 КПК). Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу прокурором у кримінальному провадженні є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.
Водночас у ст. 276 КПК України зазначено, що особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. Визначення правової природи цих дій і встановлення кола суб`єктів, які уповноважені на їх вчинення, має важливе практичне значення для об`єктивації гарантій незалежності особи, щодо якої здійснюється особливий порядок повідомлення про підозру.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягненням до кримінальної відповідальності є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, де здійснення повідомлення про підозру є системою процесуальних дій та рішень прокурора (або слідчого) під час досудового розслідування, спрямованих на формування законної та обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваною, можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами і способами. Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення, без чого за вимогами процесуального закону відносно особи не може бути складено обвинувальний акт в кримінальному провадженні. В подальшому згідно ст. 337 цього Кодексу судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 3, 22, 36, 276 278, 480, 481 КПК України дає підстави до висновку, що здійснення повідомлення про підозру врегульовано імперативними нормами, які вичерпано, точно і однозначно визначають як форму встановленої для цього правової процедури (порядку), так і її зміст.
Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження.
Дотримання належної правової процедури здійснення повідомлення про підозру має забезпечувати його відповідність стандартам захисту прав людини, єдність змісту та форми кримінального провадження, налагоджену взаємодію верховенства права і законності, що в результаті врівноважує приватні і публічні (суспільні) інтереси заради досягнення цих завдань.
На переконання слідчого судді, при складанні підозри і її врученні органом досудового розслідування зазначені вимоги було дотримано в достатній мірі. Обґрунтування і доводи скарги захисника в цій частині є належним чином немотивованими і такими, що не узгоджуються з приписами кримінального процесуального закону.
Оскільки діяльність ОСОБА_5 як адвокатки припинена з 2021 року, слідчим суддею відкидаються доводи захисту щодо вручення підозри неуповноваженою особою. Доказів протилежного слідчому судді не надано.
Виходячи із наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 могла вчинити кримінальні правопорушення, в яких вона підозрюється, оскільки аналіз таких доказів об`єктивно пов`язує ОСОБА_5 з інкримінованими злочинами. Однак питання доведеності чи недоведеності вини особи вирішується тільки судом під час ухвалення вироку, а не слідчим суддею під час досудового розслідування.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , слідчим суддею враховуються, що остання підозрюється у вчиненні ряду злочинів, за які КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до дванадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Також слідчим суддею беруться до уваги дані про особу ОСОБА_5 , її середній вік, наявність скарг на стан здоров`я, сімейний стан, за яким не заміжня, не має на утриманні дітей, однак на її утриманні перебуває матір старшого похилого віку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка страждає на тяжку хворобу деменцію при хворобі Альцгеймера, її майновий стан, за яким має постійне місце роботи та стабільне джерело прибутку, має вчені звання і численні наукові публікації, добру репутацію і авторитет серед вчених, працює на користь суспільства в межах ГО «Центр реформ, демократії та права» як експерт із земельного права, позитивно характеризується як громадська діячка, за місцем роботи характеризується винятково з позитивного боку, до адміністративної або кримінальної відповідальності раніше не притягалася.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти, ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Метою і підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення визначено запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання знищенню, переховуванню або спотворенню будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконному впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином; запобігання вчиненню іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінальне правопорушення у якому підозрюється.
Надаючи оцінку вказаним ризикам, слідчий суддя зазначає, що ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, є недоведеним. ОСОБА_5 , не будучи затриманою, за першим викликом з`явилася до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що спростовує наявність намірів переховуватися від слідства та суду.
Досудове розслідування кримінального провадження відбувається з квітня 2024 року, а самі події інкримінованих ОСОБА_5 злочинів відбувалися в період 20232024 років. Про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, відомості про які внесені до ЄРДР, ОСОБА_5 повідомлено 16.06.2025. Тобто понад рік ОСОБА_5 знала про здійснення досудового розслідування стосовно посадових осіб КПУ, мала змогу виїхати за межі України, однак цього не зробила, що теж свідчить проти ризику переховування з її боку. Крім того слідчим суддею, виходячи з особистості ОСОБА_5 встановлено достатність соціальних зв`язків.
Слідчий суддя зазначає, що небезпека переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на основі тяжкості покарання, яке може бути призначено. Інші фактори, що свідчать про існування або відсутність такої небезпеки, також повинні бути враховані. Зокрема, рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) у справі «Строган проти України» підкреслює, що наявність небезпеки переховування повинна бути оцінена з урахуванням ряду відповідних факторів, які можуть підтвердити або спростувати таку небезпеку. Оцінка ризику переховування не може ґрунтуватися виключно на тяжкості покарання, яке може бути призначено.
Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, є непідтвердженими, оскільки як вже було зазначено вище, досудове розслідування триває з квітня 2024 року, здійснено значний обсяг слідчих та процесуальних дій, в т.ч. проведені обшуки як в приміщенні КПУ так і інших учасників кримінального провадження, вилучено речі та документи на які в подальшому накладено арешти відповідними ухвалами слідчих суддів, проведено ряд тимчасових доступив до речей та документів. Вжитими заходами зібрано достатню кількість доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Ці докази вже перебувають в розпорядженні органу досудового розслідування, а тому жодним чином не можуть бути спотворені або приховані ОСОБА_5 .
Посилання на те, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, слідчий суддя відкидає, оскільки стадія судового розгляду ще не почалася. До того ж слідчому судді не надано вагомих доказів на підтвердження існування цього ризику.
Також відсутні об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_5 перешкоджатиме проведенню досудового розслідування іншим чином. Так, слідчим не конкретизовано яким саме чином ОСОБА_5 може зашкодити проведенню досудового розслідування і в який саме спосіб. Зазначені твердження органу досудового розслідування, є лише припущеннями, а припущення не можуть покладатися в основу судового рішення про тримання особи під вартою.
Ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальних правопорушень, у яких вона вже підозрюється, є необґрунтованим виходячи з того, що на цей час ліцензія про надання освітніх послуг КПУ аспірантам відкликана, такі послуги КПУ наразі не надаються, а тому ОСОБА_5 позбавлена навіть теоретичної можливості сприяти в отриманні відстрочки та ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язаними здобувачами освіти, які зараховані до аспірантури КПУ тощо.
Таким чином, жоден з ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтвердився в ході розгляду клопотання слідчим суддею.
Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Проаналізувавши пояснення учасників процесу, надані докази та вищеприведені правові норми, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор у судовому засіданні довів тільки наявність обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_5 , однак не довів обставин, передбачених пунктами 2 та 3 частини першої статті 194 КПК України.
Тому, відсутні достатні правові підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
На підставі викладеного, враховуючи обсяг пред`явленої ОСОБА_5 підозри, враховуючи її добру репутацію та характеризуючи винятково з позитивного боку її особу матеріали, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним на підставі ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду слідчого або прокурора в залежності від стадії кримінального провадження, в період дії запобіжного заходу з 19.06.2025 до 16.08.2025 включно.
Оскільки ч. 3 ст. 194 КПК України дозволяє зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, заяви поручителів слідчим суддею не досліджуються та оцінка ним не надається, оскільки в цьому випадку достатньо особистого зобов`язання самої ОСОБА_5 .
Підсумовуючи викладене, в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 відмовити.
На підставі частини третьої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора в залежності від стадії кримінального провадження, в період дії запобіжного заходу з 19 червня 2025 року до 16 серпня 2025 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладеного на неї обов`язку, передбаченого ст. 194 КПК України, до неї може бути застосований жорсткіший запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення розміром від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвалу постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено в судовому засіданні 19 червня 2025 року. Повний текст ухвали оголошений 20 червня 2025 року о 10:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1