Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/3253/25
Провадження № 1-кп/650/660/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні в залі Великоолександрівського районного суду Херсонської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 06.05.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Заградівка Високопільського району Херсонської області, українки, громадянки України, офіційно не працюючої, має середньо - спеціальну освіту, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що 05.05.2025 року близько 23:00 години, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник під час спілкування, з метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, умисно, тримаючи обома руками совкову лопату нанесла нею один удар тильною частиною в область голови ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді забою (травматичного набряку, гематоми) в лівій скроне-тім`яній ділянці, лівої вушної раковини, забійної рани лівої вушної раковини, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 33 від 07.05.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із заявою обвинуваченої ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, відповідно до правил, передбачених ст. ст. 381-382 КПК України.

Заяву про розгляд обвинувального акту у суді в спрощеному провадженні надав і потерпілий ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачена ОСОБА_3 , яка була представлена захисником ОСОБА_5 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначила, що її згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі є добровільною, без будь-якого незаконного примусу чи обіцянки, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву останньої, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, заяву потерпілого, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 , покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; наявність пом`якшуючих обставин; відсутність обтяжуючих обставин; дані про особу обвинуваченої; за місцем постійного проживання характеризується позитивно, раніше не судимої.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі №1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись принципом гуманізму та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано її дії, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування по кримінальному провадженню запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Скасувати арешт на майно, а саме: на совкову лопату зі слідами речовини бурого кольору, якою було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_4 , із забороною права на відчуження, користування та розпорядження цього майна, який залишити на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Бериславського РВП ГУНІ в Херсонській області, що розташований по вул. Банкова, 4 в с-щі. Високопілля Бериславського району Херсонської області, накладений ухвалою слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 08.05.2025 року.

Речові докази: совкову лопату зі слідами речовини бурого кольору, якою було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6