Справа № 204/5985/25
Провадження № 1-кс/204/1670/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю законного представника ОСОБА_5

за участю підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні неповнолітнього:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське, громадянина України, учня Придніпровського металургійного фахового коледжу, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

6 червня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000263 від 18.02.2025 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України. Відповідно до матеріалів досудового розслідування встановлено громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який приблизно о 14 год 44 хв 18.02.2025 діючи в умовах воєнного стану вчинив за завданням невстановлених осіб спробу підпалу двох релейних шаф, які розташовані на відкритій ділянці місцевості залізничного переїзду через який проходить залізнична колія Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», поблизу с. Єлизаветівка Дніпропетровської області, за приблизними координати картографічного веб-сервісу «Google maps»: 48.5919473, 35.6898973. Так, ОСОБА_6 будучи проросійськи налаштованою особою, яка має вкрай негативне ставлення до державної влади, використовуючи належний йому мобільний телефон марки «Poko» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та номером НОМЕР_3 , який зареєстрований в інтернет-месенджері «Telegram», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, з власної ініціативи о 13 год 58 хв 06.02.2025 встановив зв`язок з користувачем інтернет-месенджеру «Telegram» під нік-неймом « ОСОБА_9 », який зареєстрований на номер НОМЕР_4 , який запропонував роботу у вигляді підпалів релейних шаф за грошову винагороду у розмірі 100$ (сто доларів США) за кожну з підпалених шаф. Продовжуючи реалізацію своєї злочинної діяльності, діючи умисно, добровільно та з власної ініціативи, з корисливих мотивів, під час дії на території України воєнного стану, усвідомлюючи та достовірно розуміючи, що користувач інтернет-месенджеру «Telegram» під нік-неймом « ОСОБА_9 », зареєстрований на номер НОМЕР_4 , пропонує вчинити протиправні дії, о 14 год 26 хв 06.02.2025, ОСОБА_6 , використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_3 , зареєстрований в інтернет-месенджері «Telegram», отримав в інтернет-месенджері «Telegram» від користувача під нік-неймом « ОСОБА_9 », який зареєстрований на номер НОМЕР_4 , завдання щодо підпалу релейної шафи, зазначивши в подальшому інструкцію щодо звіту за результатами здійснених протиправних дій, серед яких було: завантаження додатку «Time mark», вмикати геолокацію під час зйомки відео підпалу, оглядатися по сторонам, оцінюючи ситуацію, знімати відео тривалість якого буде не менше 60 секунд, починаючи з моменту обливання релейної шафи горючої рідини, на що ОСОБА_6 відповів згодою та почав пошук релейної шафи. Також користувач інтернет-месенджеру «Telegram» під нік-неймом « ОСОБА_9 », зареєстрований на номер НОМЕР_4 зазначив у повідомленнях ОСОБА_6 , що для підпалу релейної шафи необхідно використовувати суміш бензину та моторного масла у співвідношенні «70/30», та що за кожну релейну шафу передбачається грошова винагорода у розмірі 100$ (сто доларів США), яка надійде упродовж години після перевірки відеозвіту підпалу. Слід зазначити, що в ході вказаної протиправної діяльності ОСОБА_6 використовувалась банківська картка АТ «А-БАНК» « НОМЕР_5 » на яку останній очікував отримувати грошову винагороду за підпал релейної шафи. Так, 18.02.2025 реалізовуючи свій прямий злочинний умисел на вчинення злочину, з метою ослаблення держави, в умовах воєнного стану, шляхом підпалу об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, ОСОБА_6 , взявши із собою заздалегідь підготовлену невстановлену в ході досудового розслідування горючу рідину, яку придбав у проміжок часу з 13 год 50 хв до 13 год 55 хв за місцем розташування автозаправної станції ПП «Нафта-Лукрум» (), за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Металургів, 2А, та в подальшому прибув за приблизними координати картографічного веб-сервісу «Google maps»: 48.5919473, 35.6898973 поблизу с. Єлизаветівка Дніпропетровської області, де були розташовані сигнальні установки Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Того ж дня ОСОБА_6 було зупинено очевидцями події на місці вчинення кримінального правопорушення до виконання останнім всіх дій, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця. У подальшому, о 21 год 47 хв 18.02.2025 ОСОБА_6 затримано співробітниками Управління СБ України у Дніпропетровській області в порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України. В ході особистого обшуку у неповнолітнього ОСОБА_6 відшукано мобільний телефон із активованою сім-картою абонентського номеру: НОМЕР_3 . 19.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, тобто у незакінченому замаху на вчинення підпалу та інших дій, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, з метою ослаблення держави, в умовах воєнного стану, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Того ж дня слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська винесено ухвалу неповнолітньому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.04.2025 року, без визначення права застави. В подальшому, 15.04.2025 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська винесено ухвалу про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 на 60 діб, тобто до 13.06.2025 року, без визначення застави. Також 15.04.2025 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 19 червня 2025 року. Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, у повній мірі обґрунтовується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 18.02.2025; відповідями з регіональної філії АТ «Укрзалізниця» стосовно відомостей про важливість об`єктів; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності; висновком судової комп`ютерно-технічної експертизи № 91 від 08.04.2025 та протоколом огляду відомостей з месенджерів мобільного телефону, який належить підозрюваному ОСОБА_6 ; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності. Слід зазначити, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом, згідно санкції ч. 2 ст. 113 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строк десять років, який також враховується при призначенні покарання за незакінчений замах на вчинення кримінального правопорушення, у відповідності до ст. 68 КК України. Також, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є винятковим та вбачається єдино можливим запобіжним заходом, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна. Метою та підставами продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії. Необхідність продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які до цього часу не зменшилися, не були спростовані в ході збору доказів, у т.ч. стосовно підозрюваної особи. Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_6 може змінити місце фактичного мешкання, виїхати за межі території України поза пунктами пропуску, виїхати на тимчасово окуповану територію України, та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Слід звернути увагу, що ОСОБА_6 є неповнолітнім, має право вільно виїжджати за кордон та може протягом тривалого часу переховуватися за кордоном з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім того, неповнолітній ОСОБА_6 має відмінний стан здоров`я, не має нікого на утриманні, а тому в останнього відсутні будь-які міцні соціальні зв`язки, які б могли перешкодити йому переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. В ході досудового розслідування не було встановлено всіх засобів зв`язку, а також комп`ютерних пристроїв, які використовував неповнолітній ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення. А тому, існує реальний ризик того, що перебуваючи під запобіжним заходом, не пов`язаним з реальною ізоляцією, неповнолітній ОСОБА_6 може знищити відповідні речі, що створить суттєві перешкоди повного та об`єктивного досудового розслідування указаного кримінального провадження. Отримавши матеріали обґрунтування клопотань у кримінальному провадженні та перебуваючи на свободі ОСОБА_6 за допомогою спільників може створити докази своєї невинуватості, що в подальшому перешкоджатиме проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, виконанню необхідних слідчих та розшукових дій. Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування встановлено ймовірну причетність неповнолітнього ОСОБА_6 до вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень на об`єктах залізниці на території Петриківської територіальної громади. Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що неповнолітній ОСОБА_6 має стійкі погляди на вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення в умовах воєнного стану, при вчиненні інкримінованого йому діяння фактично самостійно вишукував способи на ослаблення держави. Продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_6 незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 з правом внесення застави, не є доцільним та можливим, оскільки обставини злочину, у вчиненні якого останній об`єктивно підозрюється, свідчать про нехтування ним встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином він, у разі обрання інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, віднесеться до вимог та обмежень запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, та зможе перешкоджати виконанню процесуальних рішень, взагалі не виконувати покладених на неї обов`язків, переховувати від слідства і суду, продовжити злочину діяльність, здійснити незаконний вплив на підозрюваних та свідків. Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_6 та відповідно до ст.ст. 183, 194 КПК України, йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_6 та відповідно до ст. 199 КПК України, йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 відповідає суспільному інтересу, так як кримінальне правопорушення створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний, його законний представник та захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати домашній арешт, оскільки підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, а зазначені слідчим та прокурором ризики жодним чином не обґрунтовані.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000263 від 18 лютого 2025 року, за ознаками вчинення, кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

19 лютого 2025 року неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

19 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 19 квітня 2025 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000263, продовжено до чотирьох місяців, тобто до 19 червня 2025 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року, підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без застави, до 13 червня 2025 року.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 11 червня 2025 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000263, продовжено до п`яти місяців, тобто до 19 липня 2025 року.

У клопотанні слідчим та прокурором у судовому засіданні зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або приховати будь-яку з речей, що має доказове значення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.

Проте, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року вже було встановлено наявність ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, та продовження вчинення своєї противної діяльності або вчинення нового кримінального правопорушення.

Доказів того, що раніше встановлені судом ризики зменшились чи збільшились, слідчим до матеріалів клопотання не долучено та прокурором у судовому засіданні не надано.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді даного клопотання суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризику переховування.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється неповнолітній ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його неповнолітній вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчиняти протиправну діяльність або вчинити нове кримінальне правопорушення, та те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 липня 2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 липня 2025 року.

Ухвалу направити до СВ СБ України в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1