Справа № 522/9001/25
Провадження № 1-кс/522/2884/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0000509 від 06.04.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимоого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово засудженим за скоєння умисних, тяжких корисливих злочинів судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову вчинив кримінальне правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.04.2025, близько 18:25, ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні магазину одягу «OCEAN», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 62, помітив на дивані біля прилавку мобільний телефон «iPhone 15 PRO», в корпусі сірого кольору, у прозорому чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_1 , у якому знаходилась сім-карта ТОВ «Лайфселл» за номером: НОМЕР_2 , який належав продавцю консультанту магазину одягу «OCEAN» ОСОБА_7 , цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів. Предметом свого злочинного посягання ОСОБА_4 визначив вищевказаний мобільний телефон.

В цей же час та у цьому ж місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, в період дії на всій території України воєнного стану, який впроваджено відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, дію якого продовжено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що його дії непомітні для оточуючих, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «iPhone 15 PRO», в корпусі сірого кольору, у прозорому чохлі, ІМЕІ: НОМЕР_1 , у якому знаходилась сім-карта ТОВ «Лайфселл» за номером: НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_4 залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 41699 гривень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

Підозрюваний під час розгляду клопотання не заперечував проти його задоволення.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також заслухавши прокурора, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК України, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження визначених ст. 2 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлена необхідність у обранні, (застосуванні) відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На теперішній час, в ході досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено достатні підстави вважати, що у разі обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу більш м`якого ніж домашній арешт, він може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1. переховуватися від органів досудового розслідування та суду: обумовлений тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому, побоюючись покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

п. 3. незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні: даний ризик полягає у тому, що ОСОБА_4 відповідно до ст. 221 КПК України має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже: доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме ПІБ свідків, потерпілого та їх місце мешкання, які допитані у кримінальному провадженні, та яких не допитано в суді, тому у разі обрання йому запобіжного заходу більш м`якого ніж домашній арешт, може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді або уникати від прибуття до суду для дачі показів, які викривають останню у вчиненні злочину;

п. 5. вчинити інше кримінальне правопорушення: даний ризик полягає у тому, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, тому без застосування запобіжного заходу може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В даному кримінальному провадженні метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігати спробам, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На даний час, в ході досудового розслідування встановлено, що обрати (застосувати) до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід менш суворий ніж домашній арешт неможливо, оскільки будь який інший запобіжний захід об`єктивно не стримуватиме ОСОБА_4 від вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку.

Згідностатті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання доцільності обрання міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, тобто вказаний злочин відноситься до тяжких злочинів, верхня межа санкції якої перевищує п`ять років.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підставою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчинені нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення кримінального покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, яких необхідно допитати під час досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, вчинити нові тяжкі злочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 84-89, 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк досудового розслідування, а саме до 23 червня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 зобов`язання передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися цілодобово за межі приміщення домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення працівникам поліції профілактичного нагляду за ОСОБА_4 задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;

- прибувати до слідчого СВ Відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , а також слідчих, групи слідчих вказаного кримінального провадження, за адресою: м. Одеса. вул. Грецька, 42, за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення для можливості виклику ОСОБА_4 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

29.04.2025