Справа № 643/2819/22
Провадження № 1-кп/643/4/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2025

20 травня 2025 року м. Харків

Салтівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинувальними актами №0000031, внесеному до ЄРДР від 02.11.2022, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 12.03.2007 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186, ст. 215, ч.1 ст.309, ст.198 КК України до 4 років позбавлення волі зі штрафом в розмірі 510грн.; 2) 17.02.2009 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 3) 02.11.2011 Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст.71 КК України до 3 років 10 місяців позбавлення волі; 26.03.2015 Московським районним судом м. Харкова за ст.ст.198,71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 5) 16.12.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4років 2 місяців позбавлення волі;6) 28.11.2016 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 7) 21.09.2018 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 8)08.04.2020 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.4 ст.ст.70,72 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 15.07.2022 за відбуттям строку покарання; 9) 30.11.2022 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого з іспитовим строком на 1 рік; 10) 14.06.2024 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.185, ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до 7 років позбавлення волі, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження за епізодом від 25.10.2022 відносно потерпілого ОСОБА_5 на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки розмір матеріальної шкоди значно менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2022 в сумі 2482 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 заперечував щодо закриття кримінального провадження за вказаним епізодом через декриміналізацію діяння, оскільки вважає, що дії ОСОБА_7 невірно кваліфіковані як шахрайство, мобільний телефон, яким останній заволодів був викрадений не з корисливих мотивів, а в інтересах третіх осіб тощо.

Представник потерпілого підтримав позицію ОСОБА_5 .

Обвинувачений погодився із заявленим прокурором клопотанням про закриття епізоду шахрайства від 25.10.2022 у кримінальному провадженню, у зв`язку з декриміналізацією діяння.

Вивчивши доводи заявленого прокурором клопотання, заслухавши інших учасників кримінального провадження, суд вважає, клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Так, із змісту обвинувального акту, зокрема вбачається, що ОСОБА_7 25.10.2022 приблизно о 07:00, перебуваючи на станції «Героїв праці» КП «Харківський метрополітен», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова,136М, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно, підійшов до раніше знайомого ОСОБА_5 та реалізуючи свій умисел, при цьому маючи на меті незаконне збагачення, діючи із корисливих мотивів, попросив останнього надати йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7 edge» корпусі «silver titanium», IMEI: НОМЕР_1 , який належить потерпілому, начебто для здійснення телефонного дзвінка, тим самим повідомив ОСОБА_5 неправдиві відомості.

Далі, потерпілий, будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_7 , погодився на прохання останнього та добровільно передав йому власний вищезазначений мобільний телефон, вартість якого становить 1499,50грн., після чого ОСОБА_7 отримавши реальну можливість розпоряджатися чужим майном, не повернув зазначений мобільний телефон та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, яким заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_7 за вказаним кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

На час, до якого відносяться інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_7 діяння, що мало місце 25.10.2022, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01.01.2022 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 в сумі 2482грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1241грн. (2482 грн./ 50%).

Положеннями ст. 190 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 у 2023 році на час, до якого відноситься інкриміновані ОСОБА_7 діяння, шахрайства, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 248,20 грн. Якщо вартість викраденого майна перевищувала 248,20 грн., то наставала кримінальна відповідальність.

Отже, таємне викрадення чужого майна вартістю до 248,20 грн. у 2022 році, кваліфікувалися за ч. 1 ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, а таємне викрадення чужого майна вартістю понад 248 грн 20 коп - за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка), а за наявності кваліфікуючих ознак (наприклад вчинення повторно, в умовах воєнного стану) - за відповідною частиною статті 185 КК України, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст. 3 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація, а саме діяння, яке полягає у крадіжці майна, шахрайстві вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення правопорушення, що становить 2484грн., а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінована ОСОБА_7 за епізодом шахрайства, вчиненого останнім від 25.10.2022 відносно потерпілого ОСОБА_5 на суму 1499,50грн.

Натомість, вартість викраденого майна, що наразі інкримінується у вищевказаного епізоду кримінального правопорушення обвинуваченому ОСОБА_7 станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності, оскільки вартість майна, що за вище переліченим епізодом, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2482 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону на час його вчинення.

Згідно із п. 4 1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 4 1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частина 4 статті 284 КПК України передбачає, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 361 цього Кодексу.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ним діяння за вказаними вище епізодом від 25.10.2022, обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої ст. 284 КПК України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Водночас суд враховує, що скасовано кримінальну протиправність діянь за вказаними епізодом вчиненого кримінального правопорушення, за якими обвинувачуються ОСОБА_7 , але не скасовано їх протиправність взагалі.

Прокурор не позбавлений можливості, за наявності підстав, направити необхідні документи до органу, уповноваженому порушувати провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Далі, як зазначено текстом вище, потерпілий заперечував щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності через декриміналізацію вчиненого відносно нього діяння. Просив оглянути речовий доказ з метою виявлення певної інформації.

Суд, згідно такої зайнятої позиції потерпілого, зазначає також таке.

Судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (ст.3 КПК України)

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка), шахрайство на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185,190 КК України.

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, оскільки вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого обвинуваченим діяння шахрайства, що мало місця 25.10.2022 на суму 1499,50грн., на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, позиція потерпілого не є вирішальною щодо закриття кримінального провадження і не є перешкодою до виконання імперативних вимог процесуального закону.

Оскільки суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, судовий розгляд з дослідженням усіх доказів, зібраних під час досудового розслідування за епізодом шахрайства, що мало місця 25.10.2022 відносно потерпілого ОСОБА_5 , зокрема огляд речових доказів, про що просить потерпілий, не проводиться.

Далі, потерпілим заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Враховуючи норми та положення чинного законодавства, суд залишає без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 та роз`яснює останньому право, як цивільного позивача (потерпілої особи), що справа відносно ОСОБА_7 за вказаним вище епізодом підлягає закриттю за нереабілітуючими обставинами, тому потерпіла особа має право звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 11.11.2022 накладено арешт на тимчасове вилучене мано, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7 edge» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_1 в копусі з металу (хром), екран має пошкодження розбиття у вигляді «павутини», кнопка «меню-додому» має потертості, який виявлено та вилучено у приміщенні кімнати поліції «Героїв Праці» КП «Харківський метрополітен ОСОБА_8 , який суд на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасовує.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до правил ст.100 КПК України.

Судових витрат по справі не встановлено.

Судове провадження за обвинувальними актами відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України відносно потерпілого ОСОБА_9 , що мало місця 26.10.2022, та за ч.4 ст. 185 КК відносно потерпілої ОСОБА_10 , що мала місця 02.06.2023, продовжити в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 174, 284, 372, 479-2 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання прокурора про закриття кримінального провадження в частині епізодів.

Кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000031, внесеному до ЄРДР від 02.11.2022, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України за епізодом шахрайства від 25.10.2022 відносно потерпілого ОСОБА_5 на суму 1499,50грн. - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Залишити без розгляду цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 .

Роз`яснити цивільному позивачу право звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 11.11.2022 скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S7 edge» корпусі «silver titanium», IMEI: НОМЕР_1 , переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП в метрополітені ГУНП в Харківські області згідно квитанції №83 повернути законному власнику.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинувальними актами № 0003453, внесеному до ЄРДР від 27.10.2022, щодо потерпілого ОСОБА_9 та за № 0001860, внесеному до ЄРДР від 28.05.2023 щодо потерпілої ОСОБА_10 , відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів через Салтівський районний суд м. Харкова з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1