Справа № 215/5573/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законного представника потерпілого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

особи, щодо якої розглядається ОСОБА_7

клопотання,

законного представника особи ОСОБА_8

спеціаліста ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000203 від 21.05.2025 року , внесеного до ЄРДР за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Гушуватка Пятихатського району Дніпропетровської області, громадянки України, з неповною базовою середньою освітою, учениці 6 класу Криворізької гімназії №76, на обліку служби у справах дітей та підрозділу ювенальної превенції відділення поліції не перебуває, зареєстрованої та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

До Тернівського районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_7 примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері на строк 1 рік, обмеження дозвілля та встановлення особливих вимог поведінки на строк 1 рік у виді заборони відлучатись з місця мешкання без дозволу матері у денний час, заборони відлучатись без супроводу матері з місця мешкання з 20.00 год. до 06.00 год.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вона скоїла суспільно небезпечне діяння, передбачене ст.126 ч.1 КК України, за таких обставин.

Так, 15.05.2025, після 17:00 години, але не пізніше 19.00 години, малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з друзями, серед яких також була ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилася на відкритій території неподалік будинку АДРЕСА_2 , де під час з`ясування особистих неприязних стосунків між малолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розпочався словесний конфлікт.

У ході конфлікту у малолітньої ОСОБА_7 раптово виник умисел на завдання малолітній ОСОБА_5 фізичного болю.

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, направлений на завдання фізичного болю малолітній ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні-наслідки та бажаючи їх настання, малолітня ОСОБА_7 наблизилася до малолітньої ОСОБА_5 та, розташувавшись обличчям до останньої, нанесла їй один удар долонею правої руки в область лівої щоки. Після цього, малолітня ОСОБА_5 , намагаючись припинити дії малолітньої ОСОБА_7 , схопила її кистями рук за обидві руки, відступаючи при цьому назад. Однак, малолітня ОСОБА_7 нанесла малолітній ОСОБА_5 два удари долонею правої руки в область лівої щоки, один удар коліном правої ноги в область лівого стегна та один удар долонею правої руки в область спини, від яких остання відчула фізичний біль.

Після чого, малолітня ОСОБА_7 , доводячи свій прямий умисел до кінця та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, а саме завдання фізичного болю ОСОБА_5 , схопила останню долонею правої руки за волосся в області маківки та нахилила ОСОБА_5 корпусом вперед, в ході чого нанесла малолітній ОСОБА_5 один удар коліном правої ноги в область живота та один удар долонею правої руки в область спини, від яких остання також відчула фізичний біль.

Після чого, малолітня ОСОБА_5 , намагаючись припинити дії малолітньої ОСОБА_7 , почала відступати від останньої назад, в ході чого малолітня ОСОБА_7 нанесла малолітній ОСОБА_5 один удар коліном правої ноги в область живота, один удар коліном правої ноги в область правого стена та один удар долонею правої руки в область лівої щоки.

Далі малолітня ОСОБА_5 знову почала відступати назад від малолітньої ОСОБА_7 , в ході чого остання нанесла малолітній ОСОБА_5 один удар правою ногою в область лівого стена, один удар долонею правої руки в область лівої щоки, один удар правою ногою в область лівого стена, один удар долонею правої руки в область лівої частини голови та один удар долонею лівої руки в область правої щоки, від яких малолітня ОСОБА_5 також відчула фізичний біль.

В результаті своїх протиправних дій малолітня ОСОБА_7 умисно завдала побої та інші насильницькі дії малолітній ОСОБА_5 , які завдали останній фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми діями, малолітня ОСОБА_7 вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, а саме умисного завдання побоїв, вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_7 визнала свою винуватість, підтвердила факт нанесення потерпілій ударів руками та ногою.

Законний представник ОСОБА_10 і захисник не заперечували щодо клопотання і застосування вказаного вище примусового заходу виховного характеру.

Прокурор, законний представник потерпілої і потерпіла, представники служби у справах дітей та сектору ювенальної превенції в судовому засіданні підтримали клопотання.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування, щодо фактичних обставин події та її наслідків.

Суд вважає, що у даному випадку суспільно небезпечне діяння, передбачене ст.126 ч.1 КК України, мало місце і воно вчинене ОСОБА_7 . На час вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_7 мала вік 12 років, з якого кримінальна відповідальність за ст.126 ч.1 КК України не настає згідно до вимог ст.22 КК України.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування примусових заходів виховного характеру, суд зазначає, що вище вказане суспільно небезпечне діяння згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, ОСОБА_7 свою винуватість визнала повністю, за місцем навчання вона характеризується негативно. Згідно листа служби у справах дітей та підрозділу ювенальної превенції відділення поліції, на обліку зазначених служб ОСОБА_7 не перебуває, на обліках лікаря нарколога і психіатра не перебуває. Також, як випливає з характеристики, мати ОСОБА_10 не приділяє належної уваги щодо навчання дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 ст.105 КК України передбачено застосування до неповнолітнього який вчинив проступок або не тяжкий злочин примусового заходу виховного характеру - застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітньої.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним і достатнім застосувати щодо ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітньої на строк 1 рік шляхом заборони залишення місця проживання починаючи з 18.00 год. до 06.00 год. без дозволу матері. При цьому, суд зазначає, що оскільки мати неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо навчання дитини, тому, на думку суду, відсутні підстави для передачі дитини під її нагляд. Крім того, заборона ОСОБА_7 залишати житло в денний час може перешкодити навчальному процесу.

Керуючись ст.ст. 97 ч.2, 105 КК України, ст.ст.498, 500, 501 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити. Застосувати у відношенні малолітньої ОСОБА_7 , що вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ст.126 ч. 1 КК України, примусовий захід виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки малолітньої на строк 1 рік шляхом заборони залишення місця проживання починаючи з 18.00 год. до 06.00 год. наступного дня без дозволу матері ОСОБА_10 .

Речовий доказ - оптичний диск залишити на зберіганні в матеріалах провадження

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 26.08.2025

СУДДЯ: