ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1338/25 Справа № 202/3808/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 18 червня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 18.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 18 червня 2025 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України.

Накладено арешт на майно, вилучене 04.06.2025 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон iPhone 12 pro max НОМЕР_5 чорного кольору.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що вказане майно є речовим доказом, оскільки існують достатні підстави вважати, що воно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак існує потреба в забезпеченні його збереження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 18.06.2025 року, на мобільний телефон iPhone 12 pro max НОМЕР_5 чорного кольору, який вилучений у ОСОБА_7 .

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України.

Вказує, що клопотання прокурора було обґрунтовано тим, що нібито під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ "Агронефть" здійснюють придбання паливно-мастильних матеріалів за готівкові кошти у ТОВ "ОСОБА_22", на підтвердження чого надано протокол огляду речей та документів від 16.10.2024 року, в якому викладено стенограму телефонних розмов ОСОБА_8 , однак, в протоколі відсутні будь-які телефонні розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , який використовує номер телефону НОМЕР_1 , та не вбачається жодних дій з боку ТОВ "ОСОБА_22" щодо продажу пального ОСОБА_8 .

Вказує, що єдина згадка про ТОВ "ОСОБА_22" міститься у протоколі огляду речей та документів від 16.10.2024 року (стр. 39-40), телефонний дзвінок між ОСОБА_8 (особа А) та НОМЕР_2 (особа В), текст розмови, яких: «А: да ОСОБА_9 . В: ОСОБА_10 , ты ж только ОСОБА_11 говори, шо ты у ОСОБА_20 берешь. А: а я ж и говорю ОСОБА_11, шо я ОСОБА_20 беру, конечно, ты шо, за тебя ниче не говорил, ОСОБА_21 предупрежден, шо мы берем у "ОСОБА_22", так шо, только так, добренько. В: все, хорошо ОСОБА_10, угу.».

Вказує, що ця стенограма доводить, що ОСОБА_8 не співпрацює з ТОВ "ГАЗОЛЕО", а лише імітує таку співпрацю з метою введення в оману третіх осіб, зокрема особу на ім?я ОСОБА_11 . Таким чином, згадка у телефонній розмові про компанію "ОСОБА_22" не підтверджує наявності реальних господарських або договірних відносин між ОСОБА_8 та ТОВ "ГАЗОЛЕО", а навпаки - свідчить про свідоме викривлення фактичних обставин щодо сторін у цьому контексті. Зазначає, що стенограма не лише не підтверджує участі ТОВ "ГАЗОЛЕО" у будь-яких неправомірних діях, а й демонструє відсутність прямої взаємодії або передачі пального між цим товариством та особами, які фігурують у кримінальному провадженні. Вказує, що фраза: «ОСОБА_21 попереджений, шо ми берем у "ОСОБА_22" підтверджує, що така інформація поширюється виключно в якості легенди, а не на підставі фактичних господарських операцій.

У зв`язку з чим вважає, що наведені дані не можуть бути розцінені як докази співучасті ТОВ "ГАЗОЛЕО" або доказ отримання пального цим товариством третіми особами, а тим більше - як підстава для накладення арешту на майно, що належить іншій особі.

Крім цього зазначає, що в якості доказів до клопотання додано протокол огляду речей та документів від 04 жовтня 2024 року щодо огляду протоколу про результати спостереження за місцем № 6446т/55/103-2024 від 19.08.2024, згідно якого вантажний автомобіль з номерним знаком НОМЕР_3 , який використовувався ТОВ "ГАЗОЛЕО" здійснював в?їзд та виїзд на територію ТОВ «ЯНКО» за адресою: м. Дніпро, вул. Автопаркова, 1-к. Вказує, що взаємовідносини між ТОВ «ГАЗОЛЕО» та ТОВ «ЯНКО» у 2024 р. мали офіційний та законний характер - ТОВ «ГАЗОЛЕО» зберігав власне імпортоване паливо, що підтверджується договором, актами приймання-передачі пального, акцизними накладними.

Проте, з наданого до клопотання протоколу огляду речей та документів від 04 жовтня 2024 року щодо огляду протоколу про результати спостереження за місцем № 6446т/55/103-2024 від 19.08.2024 неможливо встановити дати, коли здійснювався в?їзд та виїзд транспортних засобів, які використовувались ТОВ «ГАЗОЛЕО», на територію ТОВ «ЯНКО».

Також звертає увагу на те, що офіційний та законний характер діяльності ТОВ «ГАЗОЛЕО» підтверджується фотографіями, які містяться в протоколі огляду речей та документів від 04 жовтня 2024 року - вантажний автомобіль з номерним знаком НОМЕР_3 , який використовується ТОВ «ГАЗОЛЕО» є брендованим логотипом та назвою ГАЗОЛЕО, а також міститься номер телефону офісу ТОВ «ГАЗОЛЕО», тобто перевезення палива ТОВ «ГАЗОЛЕО».

Щодо тверджень у клопотанні про те, що ТОВ «ГАЗОЛЕО» АЗС за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 3 а та вул. Байкальської та ТОВ «ГАЗОЛЕО» здійснює діяльність з роздрібної торгівлі паливом за готівкові кошти без наявності ліцензії на роздрібну торгівлю, вказує, що до клопотання не додано жодного доказу, який підтверджує вказану діяльність, та зазначена інформація не відповідає дійсності - у ТОВ «ГАЗОЛЕО» відсутня АЗС за вказаною адресою, там була розташована лише ємність для зберігання пального, яка використовувалась ТОВ «ГАЗОЛЕО» у власній діяльності до квітня, та у зв?язку із закінченням строку оренди, ТОВ «ГАЗОЛЕО» не оплачувало продовження ліцензії на зберігання пального за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 3 а та вул. Байкальська, тому зазначена ліцензія є анульованою відповідно до ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» з 10.04.2024 р., а отже відомості в клопотанні та вул. Байкальська не відповідають дійсності.

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено необхідності накладення арешту на вилучений у ОСОБА_7 телефон іРhone 12 з метою збереження речових доказів, оскільки не зазначено, у який спосіб та для з?ясування яких обставин, що мають значення у даному провадженні, можливе його використання.

Заслухавши суддю-доповідача; представника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу підтримав, на її задоволенні наполягав з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів вбачається, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 18.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України.

Згідно із наданими стороною обвинувачення відомостями, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , не маючи відповідних дозволів та ліцензій на виготовлення пального, організували на території нафтобази, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Автопаркова, 1к підпільний цех, що забезпечує масове виробництво підакцизних товарів, при цьому залучивши до злочинної діяльності директора підконтрольного їм підприємства ТОВ «НПК Енергія» ОСОБА_14 . У подальшому, з метою збільшення обсягів незаконно виготовленого пального та усвідомлюючи необхідність його легалізації, останні залучили до злочинної діяльності фактичних власників вищевказаної нафтобази ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які в свою чергу, переслідуючи ціль особистої наживи та незаконного збагачення, виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_13 з контролю за процесом незаконного виготовлення підакцизних товарів та в послідуючому з використанням підконтрольного їм підприємства ТОВ «Янко» , залучивши до протиправної діяльності його головного бухгалтера ОСОБА_17 , проводили операції з легалізації незаконно виготовленого пального, шляхом укладання фіктивних договорів щодо проведення безтоварних операцій, між підприємствами задіяними в злочинній схемі, при цьому вносячи недостовірні відомості до податкової звітності та ЄРАН, тим самим вчиняючи злочини передбачені ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 366 КК України. У подальшому службові особи ТОВ «Янко» здійснюють реалізацію пального за готівкові кошти іншим суб`єктам господарської діяльності.

Так, під час розслідування кримінального провадження було встановлено, що службові особи ТОВ «НПК Енергія» з метою незаконного виготовлення палива здійснюють закупівлю його компонентів, а саме: абсорбенту газоконденсатного, який є непідакцизним товаром у ТОВ «Алекспром» , а також керосину лайт, дизельну фракцію та інших компонентів, які є непідакцизними товарами у "ПРЕДСТАВНИЦТВО

"МАТРАПАК ГмбХ" .

У подальшому службові особи ТОВ «НПК Енергія» , завдяки виробничим потужностям ТОВ «Янко» , додають до абсорбенту газоконденсатного компоненти придбані у "ПРЕДСТАВНИЦТВО "МАТРАПАК ГмбХ", чим поліпшують фізико-хімічні властивості останнього (щільність, температуру спалаху, "октанове число", тощо), завдяки чому, у результаті змішування компонентів, утворюється підакцизний товар - дизельне паливо та у послідуючому здійснюють реалізацію дизельного пального під виглядом абсорбенту іншим підприємствам за готівкові кошти, надаючи водіям підроблені документи, при цьому акцизний податок не сплачується.

Одним з покупців дизельного палива під виглядом абсорбенту газоконденсатного за готівкові кошти у ТОВ «Янко» на постійній основі є ТОВ «Агронефть» . У ході аналізу податкової звітності встановлено, що будь-які господарські операції з придбання та реалізації пального у ТОВ «Агронефть» з ТОВ «Янко» або з іншими контрагентами відсутні. При цьому акцизний податок за паливо не сплачується, замість того до супровідних документів вносяться недостовірні відомості. Після придбання пального здійснюється його реалізація іншим суб?єктам господарської діяльності.

Окрім того, у ході досудового розслідування додатково встановлено, що службові особи ТОВ «Агронефть» здійснюють придбання паливно-мастильних матеріалів за готівкові кошти у ТОВ «ГАЗОЛЕО» (використовують виробничі потужності ТОВ «Янко» для зберігання пального). У ході аналізу податкової звітності встановлено, що будь-які господарські операції з придбання та реалізації пального у ТОВ «Агронефть» з ТОВ «ГАЗОЛЕО» код ЄДРОУ 44860702 відсутні. При цьому акцизний податок за паливо не сплачується, замість того до супровідних документів вносяться недостовірні відомості. Після придбання пального здійснюється його реалізація іншим суб?єктам господарської діяльності. У подальшому службові особи ТОВ «ГАЗОЛЕО» проводять безтоварні операції з реалізації пального іншим суб?єктам господарської діяльності, при цьому вносять недостовірні відомості до податкової звітності та ЄРАН. Встановлено, що під час здійснення злочинної діяльності службові особи ТОВ «ГАЗОЛЕО» використовують офісні приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Мечникова, 10б.

До злочинної діяльності ТОВ «ОСОБА_22» причетний зокрема ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Використовує транспортний засіб марки AUDI Q7 д.н.3. НОМЕР_4 . ОСОБА_7 є співвласником ТОВ «ГАЗОЛЕО» , здійснює контроль за веденням злочинної діяльності вищевказаного підприємства.

Окрім того, під час розслідування було встановлено, що у ТОВ «ГАЗОЛЕО» наявна АЗС, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 3А та вул. Байкальської, за наступними координатами 48.5160931, 35.0919457.

У ході аналізу було встановлено, що за вказаною адресою у ТОВ «ГАЗОЛЕО», наявна ліцензія на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), однак АЗС працює у роздрібну торгівлю, у тому числі за готівкові кошти, не сплачуючи при цьому акцизний податок.

У подальшому службові особи ТОВ «ГАЗОЛЕО» подають до податкової звітності неправдиві відомості.

04.06.2025 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 12 pro max НОМЕР_5 чорного кольору.

04.06.2025 слідчим у кримінальному провадженні вказане майно визнано речовим доказом, про що винесено відповідну постанову, а отже з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність щодо накладення арешту на майно.

Того ж дня, вказані предмети, відповідно до ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Також у поданому клопотанні слідчим зазначено, що в матеріалах кримінального провадження наявні відомості, які підтверджують той факт, що виявлений та вилучений мобільний телефон iPhone 12 pro max НОМЕР_5 чорного кольору, є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо необгрунтованості оскарженої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що під час її постановлення слідчий суддя мав достатні відомості, які дозволяють грунтовно припускати, що вилучений під час обшуку мобільний телефон, який належить фігуранту розслідуваних обставин, може містити інформацію про телефонні з`єднання з іншими фігурантами кримінального провадження, електронні документи, смс-повідомлення, листування за допомогою інтернет-месенджерів, а також інші відомості, що можуть мати значення для кримінального провадження та бути використаними як докази. Таким чином, слідчий суддя надав цим обставинам належну оцінку і прийняв законне та обґрунтоване рішення про його арешт у статусі речового доказу.

Доводи апелянта про те, що вилучене майно не є об`єктом, яке підлягає арешту, та не містить слідів кримінального правопорушення та відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час здійснення кримінального провадження, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки вони являють собою заяви декларативного характеру, позбавлені підтвердження та стосуються обставин, які підлягають встановленню та дослідженню у межах кримінального провадження, і не спростовують необхідності арешту речових доказів на ранньому етапі досудового розслідування, який і має сприяти його повноті та об`єктивності.

Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити доцільність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що до клопотання стороною обвинувачення додані протоколи огляду речей та документів від 16.10.2024 року, в якому викладено стенограму телефонних розмов ОСОБА_8 , з якої вбачається, що особами згадується ТОВ "ГАЗОЛЕО", співвласником якого є ОСОБА_7 , що дозволяє грунтовно припускати участь ОСОБА_7 у виготовленні та фальсифікації дизельного палива та підробленні їх документів на його перевезення.

Належить додатково зазначити, що згідно із повідомленням прокурора у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, вказаний телефон є заблокованим, тобто він захищений засобами логічного захисту, для подолання яких стороною обвинувачення вживаються заходи, а відтак перевірка цього телефону на предмет наявності в ньому інформації, що має доказове значення, триває та на даний час не є завершеною.

У подальшому, у випадку встановлення у межах досудового розслідування непричетності ОСОБА_7 як співвласника ТОВ "ГАЗОЛЕО" до розслідуваного кримінального правопорушення або інших обставин, які будуть свідчити про недоцільність збереження накладеного арешту, особа, щодо майна якої вирішене питання про арешт, не позбавлена можливості ініціювати його скасування в порядку ст. 174 КПК України, втім на час апеляційного розгляду підстави для такого рішення відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги, оскільки, з огляду на вищенаведене, вони не спростовують законності та обгрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, з дотриманням вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку із чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 18 червня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 18.03.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 362, ч. 1 ст. 366 КК України,- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _______________________ _____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3