Провадження №1-кс/127/7421/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБ України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБ України у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 03.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду у Вінницькій обласній військовій адміністрації, де циркулюють відомості з обмеженим доступом, здійснює збір та узагальнення вказаної інформації, яку в подальшому передає особам, які ймовірно пов`язані із представниками іноземних держав та організацій, в тому числі спецслужбами російської федерації, чим надає допомогу останнім у проведенні підривної діяльності проти України.

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 через свій обліковий запис у соціальній мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_5 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 поширює у мережі Інтернет матеріали проросійського характеру, які містять заклики до зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

04 червня 2025 року у ході проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_4 , серед іншого, виявлено та вилучено:

?мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;

?записник із чорновими записами на 70 аркушах.

У зв`язку з вилученням під час обшуку вказаних речей, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до пунктів 1, 3, частини 2 статті 167 Кримінального процесуального кодексу України є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, є всі підстави для накладення арешту майна з метою забезпечення можливості збереження речових доказів у кримінальному провадженні, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке вилучено 04.06.2025 під час проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_4 , при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБ України у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучено 04.06.2025 під час проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_4 , а саме:

?мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;

?записник із чорновими записами на 70 аркушах.

Виконання ухвали про арешт майна доручити старшому слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБ України у Вінницькій області підполковнику юстиції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя