Справа№751/3593/25
Провадження №1-кс/751/970/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Чернігова в режимі відеоконференції клопотання заступника керівника Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю сел. Десна Чернігівського (раніше Козелецького) району Чернігівської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів у межах строку досудового розслідування, із продовженням на 2 місяці строку дії покладених на нього обов`язків.

Клопотання обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Чернігівській області за процесуального керівництва Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000433 від 22.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

28.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, яка обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами. 29.01.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, який ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.03.2025 продовжено до 28.04.2025. Прокурор зазначає, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на теперішній час не зменшились та продовжують існувати, що обґрунтовує необхідність у продовженні строку тримання ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Вказав, що ризики, встановлені слідчими суддями при попередніх вирішеннях питання щодо запобіжних заходів, зберегли свою актуальність та можуть бути нівельовані виключно запобіжним заходом у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання в аспекті продовження домашнього арешту в формі цілодобового. Захисник зазначила, що прокурором не доведені ризики, зокрема знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, оскільки підозрюваний переведений в іншу військову частину та наразі не здійснює жодних повноважень у тій військовій частині, де згідно інкримінованої підозри здійснювалися протиправні дії, у зв`язку з чим не має доступу до будь-яких документів або речей, пов`язаних із проходженням служби в попередній військовій частині. Також необґрунтованим є ризик впливу на свідків, так як підозрюваний не намагався з ними зв`язатися, і в сторони обвинувачення немає жодних даних про спроби підозрюваного порушити заборону спілкування зі свідками. При цьому він переведений до іншої військової частини, що додатково виключає можливість впливати на них. Крім того, зазначила, що мати та вітчим ОСОБА_5 перебувають на військовій службі в зоні бойових дій, а тому йому необхідно здійснювати догляд за непрацездатними бабусею та дідусем, який є особою з інвалідністю першої групи, зокрема ходити до аптеки та до магазину. За таких обставин просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт у певний час доби.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000433 від 22.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

28.01.2025 о 03 год. 12 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29.01.2025 застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Надалі ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.03.2025 продовжено ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та строк дії покладених обов`язків до 28 квітня 2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.04.2025 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000433 від 22.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, до п`яти місяців, тобто до 27.06.2025.

Виходячи із наданих матеріалів про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, які наразі не зменшилися і виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчинені якого він підозрюється, а також існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про застосування домашнього арешту (зокрема, необхідність проведення ряду процесуальних дій), слідчий суддя визнає наявними підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та продовження строку дії обов`язків, покладених згідно з ухвалою слідчого судді від 29.01.2025 та продовжених ухвалою слідчого судді від 24.03.2025, у межах строку досудового розслідування, до 23.06.2025 включно.

Що стосується доводів сторони захисту, то слідчий суддя їх відхиляє, з огляду на наступне.

Наведені у клопотанні прокурора доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, яка підтверджуються доказами, достатніми на етапі досудового розслідування для вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Відповідно до практики ЄСПЛ небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому необхідно враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Отже, той факт, що, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом без застосування засобів електронного контролю, ОСОБА_5 не вдався до втечі, як на цьому наголошує захисник, не свідчить про те, що він не зробить цього в майбутньому, усвідомивши всю тяжкість покарання, яка йому загрожує у разі визнання винуватим.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, а тому, усвідомлюючи тяжкість і невідворотність покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. При цьому настання такого ризику можливе на будь-якій стадії, як досудового розслідування, так і судового розгляду.

При цьому слідчий суддя зауважує, що наближення закінчення досудового розслідування є додатковим фактором, який зумовлює підвищення ризиків у кримінальному провадженні, зокрема ризику переховування від досудового розслідування або суду, оскільки може сприяти виникненню намірів переховуватися від органів досудового розслідування та суду з огляду на усвідомлення тяжкості можливого покарання.

Сторонами кримінального провадження в судовому засіданні не заперечувалися ті обставини, що підозрюваний на разі належно виконує процесуальні обов`язки. Однак, бездоганна поведінка підозрюваного, на яку звертала увагу захисник, зі значною мірою обумовлена тим, що запобіжний захід у вигляді цілодобовий домашнього арешту є цілком достатнім, а покладені на підозрюваного процесуальні обов`язки є дієвими та являють собою додатковий стримуючий фактор для підозрюваного.

Слідчий суддя не може погодитись з доводами захисника й про те, що ризик впливу на свідків зменшився та не доведений, оскільки ризик можливого впливу на свідків з боку підозрюваного є триваючим та втрачає свою актуальність виключно після допиту всіх свідків під час судового розгляду судом. Невжиття підозрюваним дій щодо впливу на свідків та його переведення до іншої військової части не свідчить про те, що вказаний ризик зник. Також переведення та виключення з особового складу військової частини жодним чином не зменшують ступінь можливості настання такого ризику, як вплив на свідків, оскільки значна свідків не є військовослужбовцями військової частини, де проходив військову службу підозрюваний.

Оцінюючи факт наявності в ОСОБА_5 дідуся, який є особою з інвалідністю першої групи, та бабусі похилого віку, які, за твердженням сторони захисту, потребують стороннього догляду саме підозрюваного, слідчий суддя значною мірою погоджується із позицією сторони обвинувачення про те, що в разі застосування до підозрюваного домашнього арешту в певний час доби, зокрема в нічний час доби, підозрюваний буде зобов`язаний повернутися до виконання службових обов`язків на посаді за переведенням, і за таких умов в денний час доби не зможе здійснювати догляд за дідусем.

Крім того, сам по собі факт наявності осіб похилого віку, які потребують догляду, хоча й є фактором, якому слідчий суддя повинен надати оцінку у ході вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу, водночас сам по особі цей фактор не веде до зменшення ризиків у кримінальному провадженні.

Слід також відзначити, що до моменту затримання ОСОБА_5 його бабуся та дідусь перебували в такому ж самому становищі, але на той час і його матір, і його вітчим, і він сам перебували на військовій службі, тобто усвідомлювали, що в будь-який момент можуть відбути у службові відрядження, а тому мали кому доручити догляд за особами, які перебувають на їх піклуванні.

Крім того, як обговорювалося в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами кримінального провадження, ОСОБА_5 має можливість комунікації зі слідчим та прокурором в телефонному режимі із метою вирішення питань, що потребують термінового медичного втручання в аспекті догляду за родичами похилого віку.

Наразі ОСОБА_5 перебуває під домашнім арештом, а тому не позбавлений можливості здійснювати реальний догляд за бабусею й дідусем, а необхідність у придбанні ліків та продуктів харчування не обмежується самими лише походами до магазину та аптеки, як про це вказує захисник.

На переконання слідчого судді, доставку всього необхідного, в тому числі й ліків, можливо замовити через інших осіб, як користуючись послугами служб доставки відповідних мережевих магазинів, так і послугами приватних осіб, які можливо замовити через відповідні сервіси пошуку осіб, що надають послуги. При цьому, ОСОБА_5 з огляду на посаду, яку він обіймав, не належить до осіб, які перебувають у скрутному матеріальному становищі.

Отже, даних, які б свідчили, що з плином часу ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_5 зменшились, стороною захисту надано не було.

Також слідчий суддя, відповідно до положень ст. 178 КПК України, при продовженні строку дії запобіжного заходу враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який є військовослужбовцем, раніше не судимий, його вік та стан здоров`я.

Ураховуючи вищезазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання.

Керуючись статтями ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю сел. Десна Чернігівського (раніше Козелецького) району Чернігівської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів, у межах строку досудового розслідування, до 23 червня 2025 року, заборонивши цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків надання невідкладної медичної допомоги або переміщення в укриття у випадку оголошення повітряної тривоги.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 29.01.2025 та продовжених ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24.03.2025 на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, до 23 червня 2025 року включно, а саме:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту м. Остер Чернігівського району Чернігівської області, в якому ОСОБА_5 проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 28.04.2025 о 13.55 год.

Слідчий cуддя ОСОБА_1