Справа № 161/4500/24 Провадження №11-кп/802/503/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дем`янівка Мангушського району Донецької області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.111 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

Відповідно до ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_8 спеціального звання «старший сержант внутрішньої служби».

На підставі ст. 55 КК України, позбавлено ОСОБА_8 , права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, правоохоронних органах, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності на строк 3 (три) роки.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати із дати затримання обвинуваченого в порядку виконання вироку суду.

Строк відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, правоохоронних органах, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності ухвалено обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Обраний в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Обвинуваченого ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за вчинення дій, які виразилися у державній зраді, тобто умисно вчиненому громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, Наказом начальника Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» № 25/ОС-20 від 13.03.2020 ОСОБА_8 призначено на посаду молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор».

Згідно Положення про державну установу «Маріупольський слідчий ізолятор», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 892/5 від 01.03.2020, Маріупольський слідчий ізолятор є державною установою, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби, відповідно до діючого законодавства здійснює правозастосовні та правоохоронні функції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

За таких обставин, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду молодшого інспектора відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

Частиною 6 статті 14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» встановлено, що старший сержант внутрішньої служби відноситься до молодшого начальницького складу кримінально-виконавчої служби.

Згідно ч. 4 ст. 14 Закону України «Про державну кримінально-виконавчу службу України» громадяни України, які вперше зараховуються на посади рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби та у відповідних випадках пройшли встановлений строк випробування, складають присягу наступного змісту:

"Я (прізвище, ім`я, по батькові), вступаючи на службу до Державної кримінально-виконавчої служби України, клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно додержуватися Конституції та законів України, бути чесним, гуманним, сумлінним і дисциплінованим, зберігати державну та іншу охоронювану законом таємницю. Присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, не допускати порушень прав і свобод людини та громадянина, всіляко сприяти зміцненню правопорядку. Якщо я порушу цю присягу, то готовий нести відповідальність, установлену законом".

Відповідно до положень ст. ст. 17, 19, 65, 68 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Водночас, молодший інспектор відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 17, 65 Конституції України, зрадив присязі Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, «президент» російської федерації 24.02.2022 оголосив про рішення розпочати так звану «спеціальну воєнну операцію» в Україні.

Після цього збройними силами російської федерації, які діяли за наказом військово-політичного керівництва рф, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах і складах Збройних сил України, а також підрозділами збройних сил та інших військових формувань рф 24.02.2022 здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна через державний кордон України, який проходить територіями Автономної республіки Крим, Донецької, Луганської, Харківської, Херсонської, Миколаївської, Сумської, Чернігівської та інших областей, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, окупували частину вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час і призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У свою чергу, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, дія якого неодноразово продовжувалась та який триває по даний час.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Наведені вище факти розв`язання та ведення рф агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, захоплення державних установ, організацій та військових частин, із 24.02.2022 широко висвітлювались більшістю засобів масової інформації, в тому числі іноземних держав, у зв`язку з чим були достовірно відомі ОСОБА_8 .

Всупереч указаним правовим нормам, в період з 01.04.2022 по 10.04.2022, тобто після повної окупації міста Маріуполь Донецької області військовослужбовцями збройних сил російської федерації, молодший інспектор відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, державній, економічній та інформаційній безпеці, достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, маючи проросійську позицію, добровільно вчинив в умовах воєнного стану перехід на бік ворога в період збройного конфлікту і надав представникам окупаційних військ збройних сил російської федерації та їх представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Зокрема, на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на перехід на бік ворога, з метою завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, будучи громадянином України, ОСОБА_8 , в період з 01.04.2022 по 10.04.2022, точніший час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Кам`янська, 52, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, що виразилось у добровільному поступленні на службу до незаконного органу держави-агресора Государственное бюджетное учреждение «Мариупольский следственный изолятор Государственной служби исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой Народной Республики».

Крім того, на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на надання допомоги окупаційним військам збройних сил російської федерації та її представникам на території м. Маріуполь Донецької області допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, з метою завдання шкоди обороноздатності та державній безпеці України, просуваючи ідеї проросійської спрямованості, з метою дискредитації дій української влади, а також для подальшого встановлення у м. Маріуполь Донецької області окупаційної влади, з першої декади квітня 2022 року ОСОБА_8 систематично відвідував та ніс службу у незаконно створеному органі держави-агресора ГБУ «Мариупольский следственный изолятор ГСИН МЮ ДНР», при цьому носив формений одяг із розпізнавальними знаками та символікою російської федерації, тим самим, використовуючи своє попереднє становище представника правоохоронного органу та відповідно підтримуючи в такий спосіб факт окупації, як безповоротне встановлення окупаційної влади, створював у місцевого мирного населення хибне уявлення легітимності такої псевдо влади.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у державній зраді, тобто умисно вчиненому громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає вирок неправосудним та незаконним, таким, що порушує засади кримінального провадження, прийнятим за істотного порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок скасувати, кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що місцевим судом показання свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 проаналізовані і відображені у вироку неправильно. Більше того, зазначає, що поза увагою суду залишилася позиція захисту про те, що стороною обвинувачення та судом під час судового розгляду порушено принцип змагальності сторін, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 був позбавлений можливості на самостійний захист, можливості давати показання, подавати докази, оскільки сторона обвинувачення не подала жодного доказу на спростування того, що інкриміновані дії ОСОБА_8 вчиненні умисно чи під впливом фізичного або психічного примусу, застосованого відносно нього або членів його сім`ї.

Крім того, зазначає, що органом досудового слідства не було встановлено коло родичів, де вони проживають та чи не було до них застосоване насильство, тортури і т.д. Не було встановлено чи не перебувають ці особи під арештом у окупантів, і через родичів або іншим шляхом, наявний тиск на обвинуваченого.

Сторона захисту вважає, що під час судового розгляду не доведено добровільності зайняття обвинуваченим посади на тимчасово окупованій території. ОСОБА_8 може діяти не з власної волі, а під впливом фізичного та /або психічного примусу, і вимушено займати посаду в органах окупаційної влади і вчиняти інші дії які становлять об`єктивну сторону інкримінованих йому злочинів. Відтак стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом обставини, які виключають злочинність діяння. Крім того, якщо припустити, що до обвинуваченого не застосовувались тортури, фізичний або ж психологічний примус, слід виключити злочинність його діяння, виходячи з обставин у яких ОСОБА_8 опинився діяв в умовах крайньої необхідності.

Разом з тим, звертає увагу суду, що кримінальне провадження розглядається за відсутності особи, яка притягується до кримінальної відповідальності (in absentia), а тому неможливо фактично з`ясувати істинні мотиви та мету вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_8 міг погодитися на зайняття посади з метою отримання доступу до документів, електронних баз даних та інших відомостей про осіб які реально пішли на співпрацю з окупантами, з метою передачі цієї інформації для правоохоронних органів та служб України для викриття реальних зрадників і колаборантів і притягнення їх до відповідальності для досягнення іншої значної суспільно корисної мети. За таких обставин, дії ОСОБА_8 не будуть мати кримінально протиправний характер та це діяння слід кваліфікувати як таке, що вчинене в умовах виправданого ризику для досягнення значної суспільно корисної мети.

Разом з тим, 18.07.2025 року на адресу Волинського апеляційного суду від прокурора надійшли заперечення на апеляційну скаргу сторони захисту, в яких останній вважає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлялася про час та місце апеляційного розгляду матеріалів даного кримінального провадження шляхом опублікування оголошення про виклик до суду у виданні «Урядовий кур`єр», а також шляхом опублікування на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора.

З урахуванням викладеного та вимог кримінального процесуального закону щодо розумності строків апеляційного розгляду колегією суддів прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, прокурора, який відносно задоволення апеляційної скарги заперечив, просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами, визначеними у ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Розглянувши в порядку спеціального судового розгляду, за відсутності обвинуваченого (in absentia), кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов законного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про доведеність пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні державної зради, тобто умисно вчиненому громадянином України діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Так в ході судового розгляду встановлено, що винність ОСОБА_8 у вчиненому повністю стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, зокрема:

- протоколу слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеної 11.01.2024 року, за участі свідка ОСОБА_11 , згідно якого останній упізнав серед осіб, пред`явлених на чотирьох фотознімках, відому йому особу обвинуваченого ОСОБА_8 , з яким він проходив службу у ДУ «Маріупольський СІЗО» в м. Маріуполі;

- протоколу огляду від 11.01.2024, з фототаблицями, з якого вбачається, що огляд проводився за участю свідка ОСОБА_11 , оглядом встановлено лазерний (оптичний) диск Verbatim DVD-R на якому міститься 7 папок з наступними назвами: 1, 2, 24, Converter, Play, Converter (стиснута папка), Play (стиснута папка). Відкривши папку з назвою 1, відкривається вікно в якому розміщено 12 відеофайлів та 1 програмний файл. Відеофайли містять наступні назви, дату, час, тип та розмір, а саме: 0001, файл Н264, розмір 43 008 КБ; 0721, файл Н264, розмір 11 168 КБ; 1710, файл Н264, розмір 43 392 КБ; 0001, файл Н264, розмір 6 176 КБ; 0951, файл Н264, розмір 46 656 КБ; 0011, файл Н264, розмір 9 408 КБ; 0013, файл Н264, розмір 10 016 КБ; 0015, файл Н264, розмір 5 568 КБ; 0015, файл Н264, розмір 50 976 КБ; 0012, файл Н264, розмір 49 376 КБ; 0014, файл Н264, розмір 46 144 КБ; 5548, файл Н264, розмір 12 160 КБ; l2nacp.dll.mui, файл MUI, розмір 7 КБ. Під час огляду зазначених файлів встановлено, що вони містять відеозапис приміщення ДУ «Маріупольський СІЗО». Під час відкриття та перегляду файлів відеозапису на екрані зображено приміщення контрольно-пропускного пункту Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», який розділено на три зони: зона №1: з однієї сторони вхідні металеві двері закритого типу, з іншої протилежної сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, зліва ві вхідних дверях розташоване вікно закрите металевою решіткою; зона №2: з однієї сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, з іншої протилежної сторони детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3. Справа знаходиться металеві двері у вигляді решітки, через який здійснюється вихід до автомобільного проїзду. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу; зона №3: з однієї сторони знаходиться детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3, з іншої протилежної сторони знаходиться прохід до адміністративного приміщення (вхід видно при відкритті дверей). Справа знаходиться стіл-полиця для огляду речей. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу. В лівому верхньому куті картинки відеозапису наявна дата та час у форматі: 2023 05 03 08:16:30. В лівому нижньому куті картинки відеозапису наявний напис «КП». Камера направлена із зони №3 через зону №2 на зону №1. Під час відкриття та перегляду файлу відеозапису 0721 типу Р264 розміром 11 168 КБ о 07:25:38 2023.05.04 із вхідних дверей зони №1 до вікна із решіткою підходить особа чоловічої статі у формленому камуфляжному одязі синього кольору із головним убором на голові, на лівому рукаві куртки наявна наліпка із зображенням прапору «рф», без інших наявних розпізнавальних знаків. Із зони №1 проходить до металевих дверей у формі решітки і проходить у зону №2. Свідок ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказав, що на даному відео інспектор відділу режиму і офорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , якого він знає за час проходження служби в цій установі з 2019-2020 року. Свідок зазначив, що пам`ятає зовнішність вказаної особи та може її впізнати за зовнішніми ознаками, а саме: віком, зростом, статурою, обличчям, взаємним розташуванням очей, носа, рота, зачіскою та кольором волосся, рухами тіла, тощо;

- протоколу слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеної 12.01.2024, за участі свідка ОСОБА_9 , згідно якого останній упізнав серед осіб, пред`явлених на чотирьох фотознімках, відому йому особу обвинуваченого ОСОБА_12 , з яким він з 2020 року, проходив службу у ДУ «Маріупольський СІЗО» в м. Маріуполі;

- протоколу огляду від 12.01.2024 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що огляд проводився за участю свідка ОСОБА_9 , оглядом встановлено лазерний (оптичний) диск Verbatim DVD-R на якому міститься 7 папок з наступними назвами: 1, 2, 24, Converter, Play, Converter (стиснута папка), Play (стиснута папка). Відкривши папку з назвою 1, відкривається вікно в якому розміщено 12 відеофайлів та 1 програмний файл. Відеофайли містять наступні назви, дату, час, тип та розмір, а саме: 0001, файл Н264, розмір 43 008 КБ; 0721, файл Н264, розмір 11 168 КБ; 1710, файл Н264, розмір 43 392 КБ; 0001, файл Н264, розмір 6 176 КБ; 0951, файл Н264, розмір 46 656 КБ; 0011, файл Н264, розмір 9 408 КБ; 0013, файл Н264, розмір 10 016 КБ; 0015, файл Н264, розмір 5 568 КБ; 0015, файл Н264, розмір 50 976 КБ; 0012, файл Н264, розмір 49 376 КБ; 0014, файл Н264, розмір 46 144 КБ; 5548, файл Н264, розмір 12 160 КБ; l2nacp.dll.mui, файл MUI, розмір 7 КБ. Під час огляду зазначених файлів встановлено, що вони містять відеозапис приміщення ДУ «Маріупольський СІЗО». Під час відкриття та перегляду файлів відеозапису на екрані зображено приміщення контрольно-пропускного пункту Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», який розділено на три зони: зона №1: з однієї сторони вхідні металеві двері закритого типу, з іншої протилежної сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, зліва від вхідних дверях розташоване вікно закрите металевою решіткою; зона №2: з однієї сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, з іншої протилежної сторони детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3. Справа знаходиться металеві двері у вигляді решітки, через який здійснюється вихід до автомобільного проїзду. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу; зона №3: з однієї сторони знаходиться детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3, з іншої протилежної сторони знаходиться прохід до адміністративного приміщення (вхід видно при відкритті дверей). Справа знаходиться стіл-полиця для огляду речей. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу. В лівому верхньому куті картинки відеозапису наявна дата та час у форматі: 2023 05 03 08:16:30. В лівому нижньому куті картинки відеозапису наявний напис «КП». Камера направлена із зони №3 через зону №2 на зону №1. Під час відкриття та перегляду файлу відеозапису 0721 типу Р264 розміром 11 168 КБ о 07:25:38 2023.05.04 із вхідних дверей зони №1 до вікна із решіткою підходить особа чоловічої статі у формленому камуфляжному одязі синього кольору із головним убором на голові, на лівому рукаві куртки наявна наліпка із зображенням прапору «рф», без інших наявних розпізнавальних знаків. Із зони №1 проходить до металевих дверей у формі решітки і проходить у зону №2. Свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказав, що на даному відео, є інспектор відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , якого він знає за час проходження служби в цій установі з 2019-2020 року. Свідок зазначив, що пам`ятає зовнішність вказаної особи та може її впізнати за зовнішніми ознаками, а саме: віком, зростом, статурою, обличчям, взаємним розташуванням очей, носа, рота, зачіскою та кольором волосся, рухами тіла, тощо;

- протоколу слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведеної 12.01.2024, за участі свідка ОСОБА_10 , згідно якого останній упізнав серед осіб, пред`явлених на чотирьох фотознімках, відому їй особу обвинуваченого ОСОБА_8 , з яким він проходив службу у ДУ «Маріупольський СІЗО» в м. Маріуполі;

- протоколу огляду від 12.01.2024 року, з фототаблицями, з якого вбачається, що огляд проводився за участю свідка ОСОБА_10 , оглядом встановлено лазерний (оптичний) диск Verbatim DVD-R на якому міститься 7 папок з наступними назвами: 1, 2, 24, Converter, Play, Converter (стиснута папка), Play (стиснута папка). Відкривши папку з назвою 1, відкривається вікно в якому розміщено 12 відеофайлів та 1 програмний файл. Відеофайли містять наступні назви, дату, час, тип та розмір, а саме: 0001, файл Н264, розмір 43 008 КБ; 0721, файл Н264, розмір 11 168 КБ; 1710, файл Н264, розмір 43 392 КБ; 0001, файл Н264, розмір 6 176 КБ; 0951, файл Н264, розмір 46 656 КБ; 0011, файл Н264, розмір 9 408 КБ; 0013, файл Н264, розмір 10 016 КБ; 0015, файл Н264, розмір 5 568 КБ; 0015, файл Н264, розмір 50 976 КБ; 0012, файл Н264, розмір 49 376 КБ; 0014, файл Н264, розмір 46 144 КБ; 5548, файл Н264, розмір 12 160 КБ; l2nacp.dll.mui, файл MUI, розмір 7 КБ. Під час огляду зазначених файлів встановлено, що вони містять відеозапис приміщення ДУ «Маріупольський СІЗО». Під час відкриття та перегляду файлів відеозапису на екрані зображено приміщення контрольно-пропускного пункту Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор», який розділено на три зони: зона №1: з однієї сторони вхідні металеві двері закритого типу, з іншої протилежної сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, зліва від вхідних дверях розташоване вікно закрите металевою решіткою; зона №2: з однієї сторони металеві двері у вигляді решітки, через які здійсняється вхід до зони №2, з іншої протилежної сторони детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3. Справа знаходиться металеві двері у вигляді решітки, через який здійснюється вихід до автомобільного проїзду. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу; зона №3: з однієї сторони знаходиться детектор-металошукач у вигляді рамки, через яку здійснюється вхід до зони №3, з іншої протилежної сторони знаходиться прохід до адміністративного приміщення (вхід видно при відкритті дверей). Справа знаходиться стіл-полиця для огляду речей. Зліва знаходяться металеві двері закритого типу. У лівому верхньому куті картинки відеозапису наявна дата та час у форматі: 2023 05 03 08:16:30. В лівому нижньому куті картинки відеозапису наявний напис «КП». Камера направлена із зони №3 через зону №2 на зону №1. Під час відкриття та перегляду файлу відеозапису 0721 типу Р264 розміром 11 168 КБ о 07:25:38 2023.05.04 із вхідних дверей зони №1 до вікна із решіткою підходить особа чоловічої статі у формленому камуфляжному одязі синього кольору із головним убором на голові, на лівому рукаві куртки наявна наліпка із зображенням прапору «рф», без інших наявних розпізнавальних знаків. Із зони №1 проходить до металевих дверей у формі решітки і проходить у зону №2. Свідок: ОСОБА_10 вказав, що на даному відео, є інспектор відділу режиму і охорони Державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_8 , якого він знає за час проходження служби в цій установі з 2019-2020 року. Свідок зазначив, що пам`ятає зовнішність вказаної особи та може її впізнати за зовнішніми ознаками, а саме: віком, зростом, статурою, обличчям, взаємним розташуванням очей, носа, рота, зачіскою та кольором волосся, рухами тіла, тощо.

Згідно службової характеристика начальника ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» ОСОБА_13 , вбачається, що ОСОБА_14 перебував на посаді молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор».

Окрім письмових доказів в судовому засіданні місцевим судом в режимі відеоконференції було допитано свідка ОСОБА_9 , який суду показав, що працює на посаді начальника старшого інспектора штурмового взводу м. Маріуполь «Циклон» воєнізованого формування Південно-східного міжрегіонального управління Департаменту з питань виконання кримінальних покарань. З 24.02.2022 по 21.04.2022 перебував в Державній установі «Маріупольський слідчий ізолятор». Із обвинуваченим ОСОБА_8 бачився після 16.04.2024 коли в Державній установі «Маріупольський слідчий ізолятор» почала працювати окупаційна влада. Обвинувачений ОСОБА_8 без будь - якого примусу пішов на співпрацю з окупаційною владою, оскільки була реальна можливість виїхати із міста Маріуполь на підконтрольну територію України, оскільки їм було кожному надано право вибрати чи переїхати на підконтрольну Україні території чи продовжити несення служби в «Мариупольском следственном изоляторе государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции днр», написавши заяву у довільній формі. Також вказав, що йому невідомо чи обвинувачений ОСОБА_8 працював у ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор». Зазначив, що впізнав на відео ОСОБА_8 , який перебував в темно-синій формі з ДНР шевроном.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 , оскільки разом з ним проходив службу у ДУ «Маріупольський СІЗО» в м. Маріуполі. Також, повідомив, що у 2022 році, коли відбулося вторгнення російських військ, він за допомогою свого брата виїхав з окупованої території, а обвинувачений ОСОБА_8 добровільно, без будь - якого примусу, пішов на співпрацю з окупаційною владою. Окрім того, вказав, що в них була можливість виїхати з окупованої території або залишитися співпрацювати з ДНР. Також, впізнав на відео ОСОБА_8 , який разом з ним проходив службу у ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор».

Підстав не довіряти показанням вищезазначених свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведені до присяги, у суду не було, а в апеляційній скарзі сторони захисту не вказані ймовірні причини обмови обвинуваченого ОСОБА_8 з боку свідків.

Показання вищезазначених свідків у суді першої інстанції є логічними та послідовними, оскільки вони переконливо повідомили про відомі їм обставини вчиненого кримінального правопорушення, їх пояснення повністю узгоджуються між собою та дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Оцінивши в сукупності та взаємозв`язку представлені стороною обвинувачення письмові докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні та правильно оцінені за визначеними у ст.94 КПК України критеріями, а також допитавши свідків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Що стосується доводів сторони захисту з приводу відсутності суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, відсутності умислу на вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , та, що через розгляд справи у його відсутності (in absentia) неможливо фактично з`ясувати мотив та мету вчиненого, то на думку апеляційного суду вони є неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.374 КПК України, у зазначеному рішенні суд обґрунтував, що в цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням установлених законом особливостей для кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia).

Частиною 1 ст. 111 КК України визначено відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Частиною 2 цієї статті передбачено відповідальність за вчинення тих самих діянь в умовах воєнного стану.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом.

Згідно з ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Тобто, варто зазначити, що у складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Твердження захисника щодо відсутності суб`єктивної сторони та умислу на вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, повністю спростовується наведеними вище доказами, зокрема дослідженими судом протоколами оглядів, уповноваженими на це суб`єктами досудового розслідування, встановлено, що з початком військового вторгнення рф на територію України та окупації територіальних громад Донецької області, окупаційною владою держави-агресора незаконно створено відповідні територіальні псевдо-органи та окупаційні адміністрації населених пунктів, один з яких «Мариупольский следственний изолятор государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции днр», куди обвинувачений ОСОБА_8 поступив на службу, чим перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, та працює на окупаційну владу.

На свідомість і добровільність дій обвинуваченого ОСОБА_8 також вказує характер таких дій та їх тривалість, оскільки останній не складає своїх повноважень незаконно створеного орагну «Мариупольском следственном изоляторе государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции днр», не вчиняє жодних дій в дотриманні законних інтересів української держави, а навпаки продовжує виконувати безпосередні обов`язки, які покладені окупаційною владою.

Окрім того, воєнний напад росії на Україну, що почався 24 лютого 2022 року, окупація території Донецької області та встановлення на цій території окупаційних органів влади мали відкритий характер, а тому ОСОБА_8 , будучи громадянином України та займаючи посаду в державній установі, станом на 24.02.2022 обіймаючи посаду незаконно створеній установі «Мариупольском следственном изоляторе государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции днр», з огляду на його вік та достатній життєвий досвід, очевидно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Крім того слід зазначити, що всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі захисника, були перевірені судом першої інстанції та на ці доводи надана аргументована та змістовна відповідь у вироку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення є конкретним і зрозумілим, не має недоліків, які б могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, а тому підстав для скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, - у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, як на це вказує захисник, колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 , без змін

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий

Судді