Справа № 355/948/25
Провадження № 1-кс/355/245/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

та сторін кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_3 у режимі відеоконференції,

-підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у межах кримінального провадження №0000140, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Право Жовтня, Згурівського району, Київської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не є депутатом, раніше неодноразово судимого (останній раз вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 09.06.2021 за ч. 1 ст. 289 КК України до позбавлення волі на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 20 днів),

ВСТАНОВИВ:

1. Суть та заявник розглядуваного питання.

Старший слідчий СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, капітан поліції ОСОБА_5 , за погодженням із старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурором Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, яке вмотивували наявністю обставин, визначених п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 177, 184 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).

2. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Обґрунтування щодо доцільності застосування запобіжного заходу.

Слідчим відділенням ВП № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000140 від 13.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 Указом Президента України № 64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025 з 08.02.2025 на 90 діб, затвердженим Законом України від 15.02.2025 № 4220-IX.

На підставі вказаних вище нормативно-правових актів з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року на території України у зв`язку з введенням воєнного стану визначено умови та порядок тимчасового обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, тимчасових обмежень прав та законних інтересів юридичних осіб, а також діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування.

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме вироком Згурівського районного суду Київської області від 08.01.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, вироком Згурівського районного суду Київської області від 19.05.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України (на підставі ст. 71 КК України), до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 10 (десять) днів, вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 09.06.2021 за ч. 1 ст. 289 КК України (на підставі ст. 70 КК України), до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 20 (двадцять) днів, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин.

Так, 16.02.2025 року ОСОБА_4 перебував у приміщенні сауни за адресою: АДРЕСА_2 де він разом із своїм знайомим - ОСОБА_6 , розпивали спиртні напої. Того ж дня, близько 14 години, продовжуючи знаходитися у приміщенні сауни за вказаною адресою, під час вживання спиртних напоїв, ОСОБА_6 заснув та втратив пильність. При цьому ОСОБА_6 залишив на лавці в приміщенні сауни свій мобільний телефон марки «TECNO SPARK 10». В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на крадіжку майна, належного ОСОБА_6 .

В подальшому, 16.02.2025 близько 14 години, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний та протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні сауни, яка розташована на території садиби за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись що ОСОБА_6 спить та не спостерігає за його діями, усвідомлюючи, що він не має дозволу на користування мобільним телефоном, належним ОСОБА_6 , умисно взяв до своїх рук мобільний телефон марки «TECNO SPARK 10» моделі «TECNO KI5q» вартістю 3497 грн., належний останньому, після чого вийшов з приміщення сауни та направився до свого місця проживання.

В подальшому ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд викраденим майном, а саме мобільним телефоном ОСОБА_6 марки «TECNO SPARK 10» моделі «TECNO KI5q», спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3497 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що своїми умисними протиправними діями він вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

01 травня 2025 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України, а саме:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім цього, підозрюваний може змінити своє місце проживання чи тривалий час не з`являтися за місцем свого проживання або взагалі на території, що перебуває під юрисдикцією правоохоронних органів та суду. Відтак, наявні всі підстави вважати, що у випадку не обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, підозрюваний ОСОБА_4 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України. Тому щодо останнього необхідно застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Крім того, запобігання ризикам переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та перешкоджання ним розгляду кримінального провадження, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Цей інтерес має превалююче значення та виправдовує застосування підозрюваному запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

-п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, з якими він знайомий та проживає в одному населеному пункті, здійснювати на них фізичний та психологічний тиск з метою зміни показань в кримінальному провадженні. Враховуючи характер вчиненого відносно потерпілого злочину, на думку органу досудового розслідування, є достатні підстави вважати, що останній може здійснювати незаконний вплив на учасників кримінального провадження, щоб останні змінили показання, а відтак у випадку не обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, ОСОБА_4 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

Відтак, враховуючи перелічені ризики, сторона обвинувачення вважає, що саме такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

3. Позиція сторін щодо заявленого клопотання про застосування запобіжного заходу.

Старший прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор Згурівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Підозрюваний не заперечив проти задоволення клопотання.

4. Кримінальне процесуальне законодавство, застосовне для вирішення заявленого клопотання.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять докази, надані сторонами кримінального провадження, обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України, оцінити в сукупності всі обставини щодо підозрюваного, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; 3) вік та стан здоров`я; 4) міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію; 7) майновий стан; 8) наявність судимостей; 9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше; 10) наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

5. Мотиви слідчої судді при постановленні ухвали.

Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення для вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, зазначає та виснує таке.

Застосування запобіжного заходу здійснюється у конкретному кримінальному провадженні та вимагає досить детального аналізу не тільки фактичних обставин вчинення правопорушення, але й врахування характеристики особи, яка є ймовірним суб`єктом його вчинення.

У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного встановлено такі дані/відомості, що його характеризують:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Право Жовтня, Київської області, українець, громадянин України, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- раніше неодноразово судимий (востаннє - вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 09.06.2021 року за ч. 1 ст. 289 КК України до позбавлення волі на 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 20 днів), у відповідності до ст. ст. 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану;

- 01.05.2025 у цьому провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Зважаючи на означене, вирішуючи по суті заявлене клопотання, слідча суддя має з`ясувати також наявність певних обставин, на які вказують слідчий та прокурор:

1) щодо обґрунтованості підозри:

Винятково законами України визначаються діяння, які є кримінальними правопорушеннями (п. 22 ст. 92 Конституції України). Злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України).

Застосуванню запобіжного заходу має передувати підозра у вчиненні кримінального правопорушення, тобто діянні, передбаченому Особливою частиною КК України. Слідча суддя у розглядуваному випадку має встановити, чи є підозра у вчиненні особою злочину обґрунтованою, тобто, чи є встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

При цьому, саме поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Водночас, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (що є застосовною відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86); п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Вирішення питання про наявність «обґрунтованої підозри» потребує встановлення:

- фактичної складової, що включає наявність фактичних обставин, що вказують на причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення;

- матеріально-правової складової, що включає наявність у діянні особи складу певного правопорушення за національним кримінальним законом.

Для дотримання фактичної складової підозри щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення необхідна наявність певних об`єктивних підстав (фактів або інформації), на основі яких можна небезпідставно стверджувати, що відповідна особа могла вчинити злочин. Наявність таких «об`єктивних підстав» має підтверджуватися певними відомостями чи доказами, які повинні відповідати вимогам належності та допустимості, при цьому бути достатніми для висновку про причетність певної особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Водночас, слідча суддя зазначає, що на даному етапі досудового розслідування суд не має права вирішувати ті питання, які він повинен вирішити під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням означених застережень, проаналізувавши долучені до клопотання документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (протоколи слідчих дій, висновок експерта та інші документи) свідчать про обґрунтованість пред`явленої у даному кримінальному провадженні підозри, оскільки в своїй сукупності вказують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Зокрема, обґрунтованість підозри та обставини причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого правопорушення слідують/вбачаються з:

- протоколу від 21.04.2025 допиту потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що 16.02.2025 перебуваючи у приміщенні сауни, яка належить останньому, було викрадено належний потерпілому мобільний телефон марки «TECNO SPARK 10» моделі «TECNO KI5q»;

- протоколу від 24.04.2025 допиту свідка ОСОБА_7 , який вказав, що 16.02.2025 перебував разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у сауні, де йому ОСОБА_9 пропонував викрасти телефон Литвяка, на що ОСОБА_10 відмовився та пішов від них;

- протоколу від 25.04.2025 допиту свідка ОСОБА_11 , який вказав, що 16.02.2025 він придбав у ОСОБА_12 мобільний телефон за 3000 грн.;

- протоколом від 25.04.2025 допиту свідка ОСОБА_13 , який вказав, що 16.02.2025 до нього зателефонував ОСОБА_9 та пропонував купити в нього мобільний телефон;

- протоколу від 30.04.2025 впізнання за фотознімком із свідком ОСОБА_11 , який впізнав на пред`явлених фотознімках ОСОБА_4 як особу, який продавав йому мобільний телефон;

- протоколу від 01.05.2025 допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- протоколу від 07.05.2025 проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 .

У зв`язку з означеним, не вбачається підстав вважати підозру явно неприйнятною, оскільки стороною обвинувачення надано важливі відомості (протоколи слідчих дій інші документи), які вказують на те, що причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною.

Як наслідок, суд констатує наявність обставин, визначених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

2) щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним відповідних дій.

Достовірність ризиків може бути встановлена шляхом перевірки відомостей про: 1) наявність документів, які дають змогу виїхати за межі країни; 2) майновий стан особи, який дає змогу існувати в умовах переховування, у тому числі за межами країни; 3) наявність громадянства іншої держави або документів, які дають право тимчасово чи постійно проживати на території іншої країни; 4) наявність членів родини, які проживають на території іншої країни та можуть надати тимчасовий чи постійний притулок підозрюваному; 5) наявність можливості (службове становище, безпосереднє знайомство, родинні зв`язки, матеріальний вплив тощо) впливу на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; 6) інші обставини, які вказують на достовірність ризиків, - та повинні оцінюватися з урахуванням конкретних обставин кожного кримінального провадження.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідча суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного, і доходить висновку про їх наявність/обґрунтованість у заявленому клопотанні, зважаючи на характер/характеристику особи підозрюваного, його моральність, місце проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки, зокрема:

- щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду - слідча суддя враховує фактичну ситуацію в Україні, а саме, що з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території нашої держави введений воєнний стан, який триває по цей час. Слідча суддя зауважує, що до обставин ризику втечі безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

При цьому, слідча суддя вважає підставним обґрунтування органу досудового розслідування в аспекті означеного ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

- оцінюючи ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, слідча суддя виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків, потерпілого безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, потерпілим, яким відомі обставини вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно, на переконання слідчої судді, є доведеними обставини, визначені п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

3)щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно речення 2 ч. 3 ст. 176 КПК України найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при незастосуванні до нього цього запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена ч. 1 ст. 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідча суддя в аспекті встановлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є заходом забезпечення кримінального провадження, потреба у застосуванні якого, на сьогодні є дійсною, та сприймає його застосування, як доречне (слушне) в цей час, адже саме такий запобіжний захід буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти ризику переховування.

За таких обставин, слідча суддя враховує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, вважає за доречне застосувати відповідний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно з урахуванням установлених обставин цього кримінального провадження на переконання слідчого судді слушним є покладення на підозрюваного таких обов`язків: прибувати до органу досудового розслідування та суду, прокурора чи слідчого за першою вимогою; не відлучатися за територію Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

На переконання суду, саме означені обов`язки будуть пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваної особи, у зв`язку з чим не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та будуть здатні уникнути настання у провадженні обставин, визначених ст. 177 цього ж Кодексу, а обмежувальні заходи є ефективними запобіжниками, вжитими в інтересах потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 131-132, 176-178, 179, 193, 194, 309, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді особистого зобов`язання у межах кримінального провадження №0000140, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки:

1)прибувати до органу досудового розслідування та суду, прокурора чи слідчого за першою вимогою;

2)не відлучатися за територію Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Передбачені вище обов`язки на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покласти на строк два місяці з дати цієї ухвали.

Роз`яснити особі, у відношенні якої застосовано цей запобіжний захід, що в разі невиконання покладених обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчої судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює старший слідчий СВ ВП №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області,капітан поліції ОСОБА_5 .

Слідча суддя

Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_14