Справа № 138/1295/25
Провадження №:1-кс/138/384/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання старшого слідчого СВ Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000233 від 08.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло вказане вище клопотання, яке мотивоване тим, зокрема, що до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області 08.05.2025 надійшло повідомлення від бригади ШМД КНП «Могилів-Подільської ОЛІЛ» про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який є військовослужбовцем ЗСУ ВЧ НОМЕР_1 за місцем свого проживання, а саме в будинку АДРЕСА_1 наніс удар кухонним ножем в ділянку спини своєї дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим вчинив закінчений замах на її вбивство.

За вказаним фактом Могилів-Подільським РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 214 КПК України внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000233 від 08.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

У ході огляду місця події 08.05.2025 у приміщенні КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ» в операційному кабінеті було виявлено та вилучено жіночу кофту рожевого кольору з плямами бурого кольору, схожими на кров та кухонний ніж з надписом «Zepter» на якому також виявлено плями бурого кольору, схожі на кров.

Обидва об?єкти поміщено у окремі паперові конверти та належним чином опечатано.

У ході огляду зазначені речі оглянуто, після чого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Наразі, у зв?язку із всебічним, повним та об?єктивним розслідуванням вказаного кримінального правопорушення, а також з метою уникнення можливості втрати речових доказів необхідно накласти арешт.

На речові докази жіночу кофту рожевого кольору та кухонний ніж з надписом «Zepter» необхідно накласти арешт, оскільки вони можуть бути процесуальним джерелом доказів при проведенні експертиз, висновки яких слугуватимуть доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий клопотання підтримала.

Прокурор в судове засідання з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений завчасно та належним чином.

ОСОБА_6 подала до суду заяву в якій зазначила, що не заперечує проти накладення арешту на вилучене майно.

Вказане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, слідча довела, що вказані вище речі можуть бути використані як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або знищення.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення такого майна.

Слідчий суддя дійшла висновку, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Крім того, суд при ухваленні такого рішення звертає увагу на те, що власник майна на яке судом накладено арешт та який не був присутній при розгляді питання про арешт майна має право звернутись до суду із клопотання про скасування арешту майна у порядку ст.174 КПК України зазначивши свої заперечення та пояснення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні, а саме жіночу кофту рожевого кольору та кухонний ніж з надписом «Zepter», які знаходиться у кімнаті для зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, що по вул. Сагайдачного 4, у м. Могилеві-Подільському Вінницької області.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому, прокурору, власнику арештованого майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим та/або прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: ОСОБА_1