Справа № 216/1671/25
провадження 1-кс/216/1214/25
УХВАЛА

іменем України

01 травня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області:

у складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000661 від 04.03.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 бригада, НОМЕР_3 батальйон, 2 мінометна батарея), на посаді водія-електрика, у військовому званні «солдат», розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:

До Центрально-Міського районний суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» з альтернативою внесення застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

1. Зміст поданого клопотання

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000661 від 04.03.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді водія-електрика 2 мінометної батареї 17 батальйону, у військовому званні «солдат», в один з днів першої декади березня 2025 року, у ранковий час доби (більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , у приміщенні спільної кімнати, на полиці під столом, виявив циліндричний тубус, залишений двома невстановленими органом досудового розслідування особами, які напередодні ввечері перебували у нього в гостях і вранці покинули приміщення квартири. Всередині вказаного тубуса знаходились конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме корпус ручної осколкової наступальної гранати М67 (виробництва США), із вибуховим пристроєм - запалом М213 (виробництва США).

Оглянувши вміст тубусу та переконавшись у наявності в ньому зазначених предметів, обіг яких без передбаченого законом дозволу заборонений, ОСОБА_5 , переслідуючи виниклий у нього злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв, не маючи для цього передбаченого законом дозволу, присвоїв і таким способом придбав вказані вибухову речовину та вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу. При цьому ОСОБА_5 у повній мірі усвідомлював протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 залишив придбані предмети у місці свого мешкання у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де у приміщенні спальної кімнати, на полиці під столом, став зберігати зазначені вибухову речовину конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме корпус ручної осколкової наступальної гранати М67 (виробництва США), із вибуховим пристроєм - запалом М213 (виробництва США), без передбаченого законом дозволу.

21.03.2025, у період часу з 06:14 годин до 08:26 годин, в ході обшуку № 2 будинку АДРЕСА_3 , за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_5 , проведеного на підставі ухвали від 11.03.2025 слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_7 , працівники поліції виявили й вилучили у спальній кімнаті, на полиці під столом, циліндричний тубус, в якому знаходились:

- корпус ручної осколкової наступальної гранати М67 (виробництва США), який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, який належить до категорії вибухових речовин, виготовлений промисловим способом та придатний для здійснення вибуху при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху);

- запал М213 (виробництва США) промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, виготовлений промисловим способом та придатний для здійснення вибуху.

Вказані вибухову речовину та вибуховий пристрій ОСОБА_5 придбав і зберігав без передбаченого законом дозволу.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 в один з днів вересня 2023 року (більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на ділянці місцевості, розташованій поблизу с. Моїсеївка у Криворізькому районі Дніпропетровської області, виявив у полі, в ґрунті рослини конопель у невстановленій кількості. Діючи з виниклим у нього прямим умислом, спрямованим на придбання, перевезення, виготовлення і зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_5 зібрав верхівкові частини рослин конопель і тим самим незаконно придбав без мети збуту наркотичний засіб канабіс, масою не менш ніж 90,140 г, який, незаконно, зберігаючи при собі, громадським транспортом, перевіз без мети збуту до м. Кривого Рогу та переніс до місця свого мешкання квартири АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення без мети збуту наркотичного засобу, шляхом доведення зібраної речовини до стану, готового до вживання як наркотичний засіб, ОСОБА_5 у приміщенні вказаної квартири, висушив зібраний канабіс, після чого подрібнив його руками і таким чином здійснив його незаконне виготовлення, після чого помістив виготовлений канабіс у полімерний пакет з фіксуючою стрічкою, який, у свою чергу, помістив до пластикової ємності та продовжив незаконно зберігати без мети збуту у квартирі на полиці шафи, у приміщенні спальної кімнати вказаної квартири.

21.03.2025, у період часу з 06:14 годин до 08:26 годин, в ході обшуку № 2 будинку АДРЕСА_3 , за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_5 , проведеного на підставі ухвали від 11.03.2025 слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_7 , працівники поліції виявили й вилучили у спальній кімнаті на полиці шафи, пластикову ємність, у якій знаходився полімерний пакет з фіксуючою стрічкою, всередині якої подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору масою 90,140 г, яка є канабісом, віднесеним до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 76,493 г, який ОСОБА_5 незаконно придбав, перевіз, виготовив та зберігав без мети збуту, для особистого вживання.

22.03.2025 підрозділом дізнання Криворізького РУП вказані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000084 за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України: незаконне придбання, зберігання, виготовлення, перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

19.04.2025 Криворізькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону матеріали досудових розслідувань № 0000661 і №0000084 об?єднано в одне провадження з єдиним номером 0000661.

30.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України зберігання, а саме: придбання вибухових речовин і вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та незаконне виготовлення, придбання, зберігання, перевезення наркотичних засобів без мети збуту.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На підставі вищевикладеного є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виправдовують обрання щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиція учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор та слідчий вимоги клопотання підтримали, просили задовольнити, зазначили, що для проведення слідчих та процесуальних дій викликали підозрюваного засобами телефонного зв`язку та останній завжди з`являвся.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу зазначив, що визнає обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, шкодує про вчинене, підозру в частині ч. 1 ст. 263 КК України вважає необґрунтованою. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказав, що має постійне місце реєстрації та проживання у м. Кривий Ріг, раніше неодноразово з`являвся на першу вимогу слідчого. Переховуватись від органу досудового розслідування та суду наміру не має.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді

3.1. Підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, ч. 3 ст. 183 КПК України визначає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі достатньому для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 вказаної статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 вказаної статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити: (1) чи набула особа статусу підозрюваного, обвинуваченого; (2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення; (3) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України; (4) чи наявні інші обставини, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України; (5) чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження; (6) який розмір застави необхідно визначити як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід та які обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно покласти на підозрюваного, обвинуваченого у випадку внесення застави, або застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

3.2. Набуття статусу підозрюваного

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, статус підозрюваної має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, складено і підписано 30.03.2025р. та вручено останньому 30.042025 р. о 10 год. 00 хв.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 набув статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.3. Наявність обґрунтованої підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- протоколом затримання в порядку ст.. 208 КПК України від 26.03.2025;

- речовими доказами у вигляді: два згортки із ізолюючої стрічки чорного кольору кожен із яких містить поліетиленовий пакетик з речовиною білого кольору, ззовні схожу на наркотичний засіб мета дон, грошові кошти загальною сумою 1660 грн., банківські картки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Galaxy A10S» моделі «SM-A107FDS» серійний номер « НОМЕР_6 » imei1: НОМЕР_7 , imei1: НОМЕР_8 , в якому містяться сім-картка з абонентським номерам « НОМЕР_9 »;

- протоколом огляду мобільного телефону «Galaxy A10S» моделі «SM-A107FDS» серійний номер « НОМЕР_6 » imei1: НОМЕР_7 , imei1: НОМЕР_8 , в якому містяться сім-картка з абонентським номерам « НОМЕР_9 »;

- протоколом обшуку від 21.03.2025 житла ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено й вилучено на полиці під столом у спальній кімнаті, циліндричний тубус, в якому знаходились у спальній кімнаті, на полиці під столом, циліндричний тубус, в якому знаходились: корпус ручної осколкової наступальної гранати М67 (виробництва США) та запал М213 (виробництва США); на полиці шафи, у спальній кімнаті - пластикову ємність, у якій знаходився полімерний пакет з фіксуючою стрічкою, всередині якої наркотичний засіб канабіс;

- висновком судової вибухово-технічної експертизи від 10.04.2025 № СЕ-19/104-25/11933-ВТХ, згідно з яким корпус ручної осколкової наступальної гранати М67 (виробництва США), є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, який належить до категорії вибухових речовин, виготовлений промисловим способом та придатний для здійснення вибуху при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху);

- висновком судової вибухово-технічної експертизи від 10.04.2025 № СЕ-19/104-25/11930-ВТХ, згідно з яким запал М213 (виробництва США) промислового виготовлення, відноситься до категорії вибухових пристроїв, та придатний для здійснення вибуху;

- висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 27.03.2025 № СЕ-19/104-25/11962-НЗПРАП, згідно з яким виявлена в ході обшуку у ОСОБА_5 речовина рослинного походження зеленого кольору масою 90,140 г, є канабісом, віднесеним до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 76,493 г.

речовими доказами вилученими 21.03.2025 в ході обшуку житла ОСОБА_5 вищевказаними корпусом гранати, запалом (які знищено в ході експертних досліджень) та наркотичним засобом канабісом;

- показаннями свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які брали участь в обшуку в якості понятих.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя також враховує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності встановлених фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

3.4. Наявність ризиків

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні прокурор вказує на ризики того, що обвинувачена ОСОБА_5 може (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, (2) незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, (3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.4.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик може мати місце безвідносно стадії кримінального провадження та характеру процесуальних дій, які належить провести.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_5 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, підозрюваний офіційно не одружений на утриманні неповнолітніх дітей або інших утриманців не має, має постійне місце проживання в м. Кривий Ріг, раніше виконував свої процесуальні обов`язки належним чином та з`являвся на виклик слідчого.

Враховуючи встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику переховування від досудового розслідування та суду, однак вважає, що рівень інтенсивності вказаного ризику дозволяє забезпечити дієвість кримінального провадження без застосування найсуворішого запобіжного заходу.

3.4.2. Наявність ризику незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Разом з тим, слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний визнає обставини вчинення кримінального правопорушення, отже відсутній мотив для здійснення незаконного впливу на свідків, експерта, спеціаліста. На час розгляду клопотання слідчому судді не надано жодних відомостей про спроби підозрюваного впливати на вказаних осіб. Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у якості свідків були допитані поняті, залучені під час проведення слідчого експерименту, та працівник оперативного підрозділу. Відомостей, що підозрювана знайома з вказаними особами та має будь-які засоби впливу на них слідчому судді не надано.

Таким чином, хоча слідчий суддя і бере до уваги теоретичну можливість підозрюваного впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, однак, з урахуванням процесуальної поведінки підозрюваного, низьким рівнем мотивації для реалізації вказаного ризику, вважає, що запобігти незаконному впливу можливо шляхом застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

3.4.3. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється слідчий суддя вважає його не доведеним, оскільки підозрюваний раніше не судимий, стороною обвинувачення не було надано доказів інших проявів девіантної поведінки ОСОБА_5 ..

3.5. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність підтримання відносин з сестрою у квартирі якої він зареєстрований та прожива.

- за станом здоров`я ОСОБА_5 не є особою з інвалідністю.

- репутацію підозрюваного, який раніше не судимий, демонстрував належну процесуальну поведінку в ході досудового розслідування;

- майновий стан підозрюваного, який на теперішній час офіційного доходу не має;

- відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, який на думку слідчого судді відсутній.

3.6. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Так, запобігти ризикам передбаченим п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України цілком можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Вказаний запобіжний захід забезпечить контроль з боку сторони обвинувачення за місцем перебування підозрюваного та унеможливить його позапроцесуальне спілкування зі свідками.

Зважаючи на невисоку інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, належну процесуальну поведінку підозрюваного, з урахуванням обставин передбачених ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, про ефективність та достатність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце постійного проживання цілодобово.

На переконання слідчого судді, такий запобіжний захід є достатнім та ефективним для досягнення дієвості цього провадження.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, визнання необґрунтованими наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність на даному етапі доказів прояву неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, наявність утриманців, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за необхідне застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ,.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив :

В задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, заборонити підозрюваному залишати житло без дозволу слідчого, прокурора, суду в межах строку досудового розслідування, строком на 1 (один) місяць 29 (двадцять дев`ять) днів, тобто до 30 червня 2025 року (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , до закінчення строку дії запобіжного заходу, такі обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений час.

- не відлучатися з місця проживання АДРЕСА_1 цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвалу направити для виконання до Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Встановити строк дії ухвали до 30 червня 2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 06 травня 2025 року о 16-50 год. в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

Слідчий суддя ОСОБА_10