Справа № 610/2775/24
Провадження № 1-в/610/87/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія заяву Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2025 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла заява Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Балаклійський ВДВС в Ізюмському районі ХО СМУМЮ), в якій заявник просить змінити спосіб виконання вироку Балаклійського районного суду Харківської області у справі № 610/2775/24 від 10.09.2024 та надати дозвіл на реалізацію 1/2 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що на виконанні в Балаклійському ВДВС в Ізюмському районі ХО СМУМЮ перебуває виконавче провадження № 76381592 з примусового виконання виконавчого листа № 610/2775/24, виданого 23.10.2024 Балаклійським районним судом Харківської області про конфіскацію всього майна, належного ОСОБА_3 на праві власності. В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить 1/2 частина житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Державним виконавцем 24.10.2024 винесено постанову про арешт майна боржника. 30.10.2024 з метою перевірки майнового стану боржника здійснено виїзд за адресою зазначеною у виконавчому документі, та складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника та описано і накладено арешт на: 1/2 частину вказаної вище квартири, вказане майно внесено до державного реєстру речових прав. На запит державного виконавця, сформованого та надісланого 17.12.2024 до Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області 08.01.2025 отримано висновок про недоцільність в межах процедури виконавчого провадження примусової реалізації майна, яке є власністю ОСОБА_3 , оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Донецької селищної ради № 1779 від 25.11.2024 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Донецької селищної ради № 655 від 17.04.2024 року "Про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 " за неповнолітнім ОСОБА_4 збережено право проживання та користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 . Вищенаведене стало підставою для звернення Балаклійського ВДВС в Ізюмському районі ХО СМУМЮ до суду з цією заявою.

Представник Балаклійського ВДВС в Ізюмському районі ХО СМУМЮ в судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд заяви за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд заяви за його відсутності, у задоволенні заяви Балаклійського ВДВС в Ізюмському районі ХО СМУМЮ просив відмовити.

Засуджений ОСОБА_3 про дату та час його проведення повідомлявся належним чином через адміністрацію ДУ "Кам`янська виправна колонія (№ 101)", у судове засідання доставлений не був, заяв та клопотань від нього не надходило,

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши заяву та матеріали кримінального провадження стосовно засудженого ОСОБА_3 , суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 10 вересня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю (т. 1, а.с. 220-235).

Вирок набрав законної сили 11.10.2024 (т. 1, а.с. 247).

У Балаклійському ВДВС в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції перебуває виконавче провадження № 76381592 з примусового виконання виконавчого листа № 610/2775/24, виданого 23.10.2024 Балаклійським районним судом Харківської області про конфіскацію всього майна, що належить ОСОБА_6 .

В межах вищевказаного виконавчого провадження 30.10.2024 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою постановлено описати та накласти арешт на майно: квартиру двокімнатну, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 61-62).

Відповідно до інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 24.10.2024 за № 400802320, ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/2 частини двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 63).

З отриманої на запит суду інформації від Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_6 . Право власності на вказану квартиру зареєстровано по 1/2 частині за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка доводиться матір`ю ОСОБА_6 і ОСОБА_8 ОСОБА_6 доводиться рідним братом ОСОБА_8 та рідним дядьком неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з цим, ОСОБА_4 на праві власності належить 3/20 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 (спадщина від батька). Також з отриманої інформації убачається, що ОСОБА_4 є дитиною з інвалідністю (т. 2, а.с. 84).

На підтвердження вищенаведеної інформації Донецькою селищною радою Ізюмського району Харківської області надано копії відповідних документів (т. 2, а.с. 85-96).

Відповідно до рішення Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 17.04.2024 № 655 малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та збережено право проживання та користування житлом за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 97).

На підставі рішення Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 25.11.2024 № 1779 внесено зміни до рішення від 17.04.2024 № 655 та збережено за ОСОБА_4 право проживання та користування житлом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 98).

Рішенням Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області від 26.12.2024 № 2029 затверджено висновок про недоцільність примусової реалізації всього майна, яке є власністю ОСОБА_6 , а саме: квартири в АДРЕСА_1 (а.с. 99).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом (ч. 1 ст. 62 ЗУ "Про виконавче провадження").

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця (ч. 6 ст. 48 ЗУ "Про виконавче провадження").

Частиною з ч. 3 ст. 33 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

З аналізу вищевказаної правової норми убачається, що під зміною способу виконання судового рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Відповідно до ст. 62 ЗУ "Про виконавче провадження" виконання рішень про конфіскацію майна здійснюється органами державної виконавчої служби в порядку, встановленому цим Законом. Реалізація конфіскованого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом. Розпорядження конфіскованим майном та майном, яке не підлягає реалізації, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідний порядок розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985 (далі Порядок)

Вказаний Порядок визначає повноваження та перелік заходів органів державної виконавчої служби щодо розпорядження конфіскованим майном.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України "Про охорону дитинства" діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі Порядок реалізації майна), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі Інструкція з організації примусового виконання рішень), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Отже, враховуючи вимоги Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей", а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, які, зокрема, додаються до заяви на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від ід 25 листопада 2019 року в справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19) від 10 жовтня 2019 року в справі № 751/15667/15-ц (провадження № 61-12151св19).

З наведеного убачається, що передача на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, без дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду є неможливою.

Разом із тим, виконавець в силу приписів частини першої, пункту 1 частини другої, пунктів 3, 6, 22 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" зобов`язаний та має право вживати всіх необхідних заходів щодо примусового виконання судового рішення, в тому числі й одержувати всі необхідні дозволи для проведення виконавчих дій.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2021 року у справі № 755/12052/19 (провадження № 14-113цс21) зазначено, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання Держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього уповноваженої особи щодо дій держвиконавця та/або органу опіки та піклування.

З огляду на те, що за неповнолітньою дитиною, яка має статус дитини позбавленої батьківського піклування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , збережено право проживання та користування квартирою, дозвіл на реалізацію якої просить надати державний виконавець, враховуючи висновок Донецької селищної ради Ізюмського району Харківської області про недоцільність примусової реалізації всього майна, яке є власністю ОСОБА_6 , суд доходить висновку, що у задоволенні заяви державного виконавця Балаклійського ВДВС в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_10 про зміну способу виконання рішення суду слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, статтями 33, 48, 49, 50, 62 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 59 КК України, статтями 21, 59, 395, 534, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Балаклійського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу виконання рішення суду відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 23 червня 2025 року о 16 годині 45 хвилин.

Суддя