Провадження № 1-кс/742/1126/25
Єдиний унікальний № 742/3095/25
УХВАЛА

04 серпня 2025 року м.Прилук

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000539 від 08.06.2025 р. про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Прилуки, громадянка України, офіційно неодруженої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.06.2025 р. за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 2 роки

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

слідчий ОСОБА_3 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрювана ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання:

1. 01.08.2025 р. до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчого РВП ГУНП в Чернігівській області про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, а саме до 07.09.2025 р.

2. В клопотанні вказано, що РВП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000539 від 08.06.2025 р. за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 08.06.2025 р., близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі за місцем свого фактичного проживання, у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, нанесла співмешканцю ОСОБА_7 три удари ножем в область живота, грудної клітки та верхньої кінцівки, чим спричинила йому тяжкі тілесні ушкодження.

3. 09.06.2025 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

4. Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2025 р. підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 07.08.2025 р.

5. Подане слідчим клопотання обґрунтоване неможливістю завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 .

6. Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження та неможливість запобігти встановленим ризикам жодним із більш м`яких запобіжних заходів, слідча просила продовжити строк тримання підозрюваній ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування, тобто до 07.09.2025 р.

ІІ. Позиція сторін:

7. Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просив його задовольнити, з вище наведених підстав, зазначаючи на те, що встановлені раніше ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не втратили свою актуальність та продовжують існувати.

Неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчий обґрунтовував необхідністю отримання висновку судової молекулярно - генетичної експертизи, виконання якої доручено експертам Київського ДНДЕКЦ МВС, а також проведення допиту неповнолітньої доньки підозрюваної, який ініційовано стороною захисту.

8. Сторона захисту просила відмовити в задоволенні клопотання слідчої з підстав недоведеності застосування до підозрюваної виняткового запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, стверджуючи, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Підозрювана ОСОБА_4 підтвердила, що за обставин, викладених в підозрі, нею з застосуванням ножа було нанесено потерпілому декілька ударів, чим заподіяла тяжкі тілесні ушкодження, однак наголошувала, що вона перебувала в умовах самозахисту від протиправних дій саме потерпілого. Також підозрювана повідомила, що потерпілий ОСОБА_7 є її співмешканець, і після її затримання він деякий час проживав в квартирі за місцем вчинення злочину. Стверджувала, що перебуваючи в СІЗО, вона усвідомила про недопустимість за будь-яких обставин заподіювати її співмешканцю тілесні ушкодження.

Захисник також акцентував увагу на необґрунтованості підозри, з огляду на показання потерпілого, а також на недоведеності стороною обвинувачення ризиків, які мають формальний характер та базуються виключно на припущеннях.

Вказував на необґрунтованість обставин, зазначених слідчою, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Просив врахувати наявність на утриманні в підозрюваної неповнолітньої доньки та матері, яка має інвалідність 3 групи (загальне захворювання).

ІІІ. Процедура:

10. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим за-побіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

11. Згідно ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою, погоджене з прокурором та, у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України, 01.08.2025 р. надані підозрюваній ОСОБА_4 .

12. Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вар-тою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

IV. Оцінка слідчого судді:

13. Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу відповідно до вимог ст.ст.199,194 КПК України слідчий суддя має з`ясувати наявність ряду обставин на які вказує у поданому клопотанні слідчий та прокурор:

13.1 Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення:

Слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Тобто, стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно повідомлення про підозру від 09.06.2025 р. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, зокрема: повідомленням оператора служби «112» на лінію «102» про виявлення 08.06.2025 ОСОБА_7 з ножовим пораненням у живіт, яке нанесла співмешканка останнього; повідомленням на лінію «102» про доставлення до КНП «Прилуцька ЦМЛ» ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючого ножового поранення в живіт та передпліччя, які останньому нанесла співмешканка; протоколом огляду місця події від 08.06.2025 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено знаряддя вчинення кримінального правопорушення та предмети зі слідами речовини бурого кольору; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ,, в якому останній зазначає, що саме ОСОБА_4 нанесла йому ножові поранення, одне з яких проникаюче в області живота; довідкою, виданою ОСОБА_7 з КНП «Прилуцька ЦМЛ», де вказано попередній діагноз хворого: множинні ножові поранення; проникаюче ножове поранення в черевну порожнину з пошкодженням тонкої кишки та її брижі; внутрішня черевна ножове поранення лівої верхньої кінцівки; кровотеча; непроникаюче поранення грудної клітки зліва, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка повідомляє, що 08.06.2025 в складі бригади ЕМД приїжджала на виклик до ОСОБА_7 , в ході чого останнього було виявлено з ножовим пораненням в живіт, яке зі слів останнього, було нанесено співмешканкою; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що мешкає по сусідству з ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , і дійсно підтвердив, що 08.06.2025 р. ОСОБА_7 звертався до нього за допомогою, пояснюючи, що співмешканка на-несла йому поранення; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що мешкає по сусідству з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , між якими неодноразово виникають конфліктні ситуації; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є знайомими для нього особами, та підтвердив, що 08.06.2025 до нього зателефонував ОСОБА_12 , до якого звернувся за допомогою ОСОБА_7 ; прийшовши на місце події свідок допоміг встановити місцезнаходження ОСОБА_4 , яка в ході спілкування дійсно підтвердила, що нанесла ОСОБА_7 тілесні ушкодження ножем; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 08.06.2025 р. до нього за допомогою звернувся ОСОБА_7 , в якого свідок виявив рану в області живота, яка кровоточила; ОСОБА_7 пояснив ОСОБА_12 , що вказане тілесне ушкодження було нанесено його співмешканкою ОСОБА_4 , протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 , яка підтвердила, що саме вона нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 із застосуванням ножа; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_4 , яка відтворила обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та визнала свою причетність до вчинення кримінального правопорушення; висновком судово-медичного експерта Прилуцького МРВ СМЕ № 153 від 22.07.2025 р.; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності показання підозрюваної в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та на даному етапі досудового слідства є достатніми для продовження щодо підозрюваної строку тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що остаточна оцінка доказів та кваліфікація дій здійснюється судом під час судового розгляду справи. В той же час, матеріали, якими обґрунтоване клопотання та які надані слідчому судді, свідчать, що на даному етапі кримінального провадження досліджені докази об`єктивно вказують про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше втручання у права підозрюваної та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Надані слідчому судді стороною обвинувачення докази на підтвердження наявності обґрунтованої підозри є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку щодо ймовірної причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Узагальнені доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри є не переконливими, оскільки слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Аргументи сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення саме умисного заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, небезпечному для життя в момент заподіяння, спростовуються дослідженими в судовому засіданні дока-зами.

Термін "обґрунтованість" означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень. Зі змісту ж оголошеної підозри, змісту показань в судовому засіданні в співставленні з матеріалами клопотання в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетна до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

13.2 Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України:

У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне право-порушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Слідчий суддя приймає до уваги доводи слідчого про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, яке може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права, початкову стадію досудового розслідування, обставини вчинення злочину, а також доведеність стороною обвинувачення того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшились і продовжують існувати на даний час.

Характеризуючі дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 , яка раніше притягувалася до кримінальної відповідальності (вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.06.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді апробаційного нагляду строком на 2 роки), має постійне та зареєстроване місце проживання, вік, наявність соціальних зв`язків (неповнолітня донька та матір, які проживають окремо), не одружена, помірний матеріальний стан, формально позитивна репутація, не переважають можливих ризиків неправомірної її поведінки, зокрема, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України) слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та встановлених вище особистісних характеристик особи підозрюваної, що обумовлено, в першу чергу, загрозою можливого призначення покарання, а відтак свідчить про обґрунтованість цього ризику. Наслідки ризику втечі для підозрюваної у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і його процедура виконання покарання.

Оцінка актуальності ризику переховування має здійснюватися слідчим суддею з огляду на ймовірність існування певних обставин та фактів, що можуть вплинути на підозрювану особу та спонукати її на вчинення певних дій, а не відносно обставин, які вже відбулися. А тому заперечення сторони захисту щодо підтвердження вже існуючого наміру підозрюваної переховуватись від слідства та суду є безпідставною.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими і доводи слідчого про те, що ОСОБА_4 , може особисто або опосередковано впливати на хід досудового слідства, зокрема, впливати на показання потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь як форми позапроцесуальної протидії розслідуванню кримінального правопорушення, що матиме негативні наслідки для кримінального провадження, оскільки зможе вплинути на повноту чи достовірність наданих показань.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрювана підтвердила наявність взаємовідносин з потерпілим, який з її дозволу в період перебування під вартою, самостійно проживав в належній їй квартирі, де власне і було вчинено злочин. Аналіз наданих показань потерпілим в ході досудового розслідування свідчить про посилення акценту перебування саме підозрюваної в стані необхідної оборони та намагання перебирання на себе вини у конфлікті, за наслідком якого йому було заподіяно тілесні ушкодження.

Вищезазначене у своїй сукупності дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість того, що ОСОБА_4 , з огляду на взаємовідносини з потерпілим та свідками, які є її сусідами за місцем фактичного проживання, може незаконно на них впливати з метою уникнення ним кримінальної відповідальності (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України).

У цьому контексті, слідчий суддя також звертає увагу, що ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Переконливими є доводи слідчої про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.171 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 в період перебування під пробаційним наглядом вчинила новий умисний злочин, а періодичність виникнення конфліктних ситуацій за місцем її проживання, які обумовлювали виклики правоохоронців, дають підстави вважати про наявність значного ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченої особи кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Тобто в даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволяють стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Аргументи захисника про належну процесуальну поведінку підозрюваної в слід-чому ізоляторі, яка, як підкреслює слідчий суддя, з урахуванням цього і є контрольованою, що свідчить про дієвість застосованого запобіжного заходу, та надання підозрюваним показань на даному етапі розслідування не є настільки переконливими, що могло б знизити встановлені слідчим суддею ризики до маловірогідних чи до їх виключення взагалі, оскільки з урахуванням позиції підозрюваної щодо необґрунтованості підозри та при наближенні досудового розслідування до його завершення, за наявності вагомої доказової бази, встановлені ризики продовжують існувати на даний час, у тому числі з огляду на покарання, яке може загрожувати підозрюваній у разі визнання її винною.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що позиція підозрюваної щодо необхідності в ході досудового розслідування проведення ряду слідчих дій, зокрема, допиту свідка - її неповнолітньої доньки, свідчить про посилення актуалізації ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя зауважує, що можливість настання ризиків в даному випадку без-посередньо залежить від застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, зокрема таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава.

Посилання захисника на соціальні зв`язки підозрюваної не нівелюють доведеність зазначених в клопотанні слідчою ризиків. До того ж, зазначені обставини існували на час інкримінованих підозрюваній дій, однак, вони не стали для неї стримуючим фак-тором.

Інші аргументи сторони захисту не потребують детального аналізу слідчим суддею, оскільки не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні та мають вирішуватися шляхом подачі клопотань слідчому чи прокурору в межах строків до-судового розслідування, або при розгляді справи в суді по суті, зокрема, це стосується оскарження кваліфікації дій підозрюваної.

Враховуючи надані сторонами докази, суд вважає, що в конкретній ситуації ри-зики, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які мали місце та були враховані судом при обранні міри запобіжного заходу та продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати на даний час та не вичерпались і будуть продовжувати мати місце, у тому числі з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними підозрюваної та її процесуальною поведінкою.

13.3 Обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування:

Слідчий суддя враховує об`єктивну неможливість закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000539 від 08.06.2025 р. до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2025 р., з огляду на те, що у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зазначених в п.7 цієї ухвали

Враховуючи наявність існування обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить із обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального право-порушення, продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, що передбачено положеннями ст.199 КПК України, а тому вважає, що належна процесуальна поведінка підозрюваної не може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного за-ходу ніж тримання під вартою.

13.4 Межі строку досудового розслідування у кримінальному провадженні:

Постановою прокурора Прилуцької окружної прокуратури від 30.07.2025 р. строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000539 від 08.06.2025 р. продовжено до 07.09.2025 р.

13.5 Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів:

Згідно п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, і про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи до уваги суть та характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 доведеність існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваної, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваної до технічних пристроїв та можливістю спілкування з потерпілим та свідками може не тільки завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі, а й обумовити вчинення нею нових насильницьких кримінальних правопорушень.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самої ОСОБА_4 та їх порушення не матиме для неї очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Зважаючи на високу вірогідність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням її особистих характеристик, слідчий суддя приходить висновку, що до підозрюваної слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує доведеність існування ризиків, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, наявність іншого співучасника, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права підозрюваної порушувати питання про зміну обраного їй запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлю-вали продовження перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні не надані.

Зважаючи на те, що тривалість застосованого запобіжного заходу не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто ви-значеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також враховуючи, що тривалість застосування такого заходу забезпечення зумовлена не тільки тяжкістю кримінального правопорушення, а і складністю справи, об`ємом доказів, кількістю свідків та проведеними слідчими та розшуковими діями, а тому не свідчить про порушення принципу поваги до особистої свободи підозрюваної ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи викладене, а також дані про особу підозрюваної, конкретні обставини справи, слідчий суддя вважає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на початковій стадії досудового розслідування є об`єктивно необхідним для досягнення мети та дієвості кримінального провадження, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, в той час як застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде відповідати цим потребам та запобіганню існуючим ризикам.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину, вчиненого умисно з застосуванням насильства, суд приходить до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

V. Висновок слідчого судді:

14. За таких обставин слідчий суддя вважає, що слідчою доведено наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою в межах строку досудового розслідування, але не більше строку, передбаченого ч.1 ст.197 КПК України, тобто до 07.09.2025 р.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193-194,196-197,199,205 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк тримання під вартою без визначення під вартою до 07.09.2025 р. включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1