н/п 1-кс/490/2469/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1394/25
У Х В А Л А

про продовження строку процесуальних обов`язків

29 травня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку процесуальних обов`язків підозрюваному

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уроженця м. Чернігів, Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з клопотанням до слідчого судді про продовження строку процесуальних обов`язків підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №000938 від 22.10.2024, строком до 01.07.2025 року.

Клопотання мотивує тим, що з 21.08.2017 ОСОБА_5 являється фізичною особою підприємцем.

Рішенням Миколаївської обласної ради народних депутатів № 8 від 28.04.1995 створено Регіональний ландшафтний парк «Тилігульський», землі якого переведено до категорії природоохоронного призначення.

Територія Парку включає узбережжя та прилеглі акваторії Тилигульського лиману в межах Березанського району Миколаївської області загальною площею 8195,4 га, з них землі Ташинської сільської ради 3507,4 га, Краснопільської сільської ради 583,8 га, Анатоліївської сільської ради 1564,2 га, Червоноукраїнської сільської ради 1109,9 га, Коблівської сільської ради 1430,1 га.

Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Миколаївській області 20.06.2007 затверджено Положення про регіональний ландшафтний парк «Тилігульський» (далі Положення).

Таким чином, Парк, як об`єкт природно-заповідного фонду, є юридично створеним з 28.04.1995, його територіям надано статус земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення (п. «в» ст. 19 Земельного кодексу України).

Так, 01.04.2021 між Парком та ФОП ОСОБА_5 укладено договір про співпрацю № 01/04/2021 (далі договір про співпрацю), предметом якого є співпраця в галузі рекреаційної та екскурсійної діяльності з метою збереження і збалансованого використання території та об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення регіонального ландшафтного парку «Тилігульський».

Згідно вказаного договору, ФОП ОСОБА_5 зобов`язується, зокрема: здійснювати свою діяльність відповідно до норм рекреаційного навантаження на території Парку (п. 2.2.2); забезпечити дотримання Правил поводження туристичної діяльності в рекреаційних пунктах РЛП «Тилігульський» (додаток 2), що є невід`ємною частиною цього договору (п. 2.2.4); забезпечити своєчасне збирання, сортування, видалення та захоронення твердих побутових відходів, що можуть утворюватися внаслідок функціонування рекреаційного пункту (п. 2.2.6); забезпечити облаштування герметичних вигрібних ям для рідких відходів, які можуть утворюватися внаслідок функціонування рекреаційного пункту, їх своєчасне знешкодження та захоронення (п. 2.2.7).

Водночас встановлено, що ОСОБА_5 у не встановлені точно дату та час, але не пізніше 05.10.2023, здійснив розміщення біля устричної ферми «Устриці Скіфії» в місці миття посуду для господарських-побутових стічних вод пластиковий накопичувач стічних вод, закопавши його в землю, до якого під`єднав пластикову каналізаційну трубу, з якої стічні води потрапили на рельєф місцевості (ґрунт) у межах прибережної захисної смуги Тилігульського лиману, що призвело до перевищення показників відносно фонових значень по амонію (обмінному), хлоридам, щільному залишку, органічним речовинам, що екстрагуються петролейним ефіром (мінеральних та рослинних олій, рослинних та тваринних жирів, мил, смол, важких вуглеводнів, тощо) та фосфору (рухомі форми), в наслідок чого відбулось забруднення земельних ресурсів на території Регіонального ландшафтного парку «Тилігульський».

Внаслідок вчинення ОСОБА_5 вищевказаних дій спричинено шкоду для довкілля через порушення законодавства про природно-заповідний фонд на суму 775 грн 55 коп.

Крім того, у не встановлені точно дату та час, але не пізніше 15.06.2023 ОСОБА_5 , користуючись тим, що земельна ділянка за адресою: вулиця Тилігульська, 1, с. Червоноукраїнка, Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області, огороджена та має один в`їзд, всупереч вимогам нормативно-правових актів з питань екологічної безпеки, які регулюють охорону земель та в порушення медіальних правил, передбачених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № від 04.04.2017 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з захоронення побутових відходів» та Наказу Міністерства з питань з житлово-комунального господарства № 435 від 01.12.2010 «Про затвердження Правил експлуатації полігонів побутових відходів», розмістив шляхом зсипання на поверхневий шар ґрунту відходи різного походження, чим спричинив настання негативних змін біологічного, хімічного і фізичного складу ґрунту, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля.

Внаслідок незаконного розміщення відходів різного походження, відбулось засмічення вищевказаної земельної ділянки, чим заподіяно шкоду на суму 94696 грн 80 коп.

Крім того, у не встановлені точно дату та час, але не пізніше 15.06.2023 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, здійснив розміщення в прибережній захисній смузі, на відстані близько 13 м від урізу води Тилігульського лиману площею 148,7 м2 та загальним об`ємом 148,7 м3 побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною, а саме відходів мушель від устриць розмірами 12,8 м х 8,3 м х 1,4 м на відкритому ґрунті, без відповідних дозволів.

Внаслідок незаконного розміщення побічних продуктів тваринного походження, не призначених для споживання людиною, відбулось засмічення вищевказаної земельної ділянки площею 148,7 м2 та загальним об`ємом 148,7 м3, чим заподіяно шкоду на суму 490251 грн 92 коп.

01.04.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

07.04.2025 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків строком 30.05.2025 року.

28.05.2025 першим заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців тобто до 01.07.2025.

Строк застосованих на підставі ухвали слідчого судді обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, закінчується, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу. Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявні ризики, передбачені п.1,2,3 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу (особистого зобов`язання). Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Закінчення досудового розслідування в межах строків, визначених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України (протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину), є неможливим у зв`язку із специфікою процесуальних та слідчих дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Уточнив, що на даний час в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.2, 3 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу

Захисникв судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 с.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 15.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 197-1, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 239 КК України.

01.04.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

07.04.2025 підозрюваному ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків строком 30.05.2025 року.

28.05.2025 першим заступником керівника Миколаївської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців тобто до 01.07.2025.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, в діях підозрюваного ОСОБА_5 наявні ризики, передбачені п.2,3 ч.1 ст.177 КПК України: може знищити, сховати або спотворити будь-які із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та можуть підтверджувати вину підозрюваного Також може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Вказані ризики не зникли та не зменшилися з часом та доведені прокурором в суді.

Закінчення досудового розслідування в межах строків, визначених п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України (протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину), є неможливим у зв`язку із специфікою процесуальних та слідчих дій, необхідних для забезпечення належної якості досудового розслідування.

Зважаючи на це слідчий суддя вважає за можливе продовжити (в межах строків досудового розслідування) підозрюваному ОСОБА_5 строк процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2025 про застосування запобіжного заходу, а тому клопотання прокурора задовольняє.

Керуючись вимогами статей 176-178,184,194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 30 червня 2025 року включно (в межах строку досудового розслідування), строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у зв`язку з раніше застосованим ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.04.2025 року запобіжним заходом, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, експертами стосовно даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Відповідно до ст.309 КПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1