Справа № 296/4551/25
УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло вказане клопотання в обґрунтування якого зазначено, що 17.11.2023 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира задоволено клопотання ОВС СУ ГУНП в Житомирській області, погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ЦР, про обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 від 12.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України. В ході обшуку було вилучено ноутбук марки«Lenovo» моделі 81DC у корпусі сірого кольору с/н PF1G80RH разом із зарядним пристроєм до нього.

21.11.2023 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира на зазначене майно накладено арешт.

Заявник зазначає, що ноутбук використовується її дитиною, яка за його допомогою виконує навчальну програму. Відношення до кримінального провадження дане майно не має та не містить слідів злочину, що давало б підстави для його арешту та вилучення.

Власниця майна просила здійснювати розгляд клопотання за її відсутності.

Слідча подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності. Покладається на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Положеннями ч.3 ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Встановлено, що 17.11.2023 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира задоволено клопотання ОВС СУ ГУНП в Житомирській області, погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ЦР, про обшук за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 від 12.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

В ході обшуку було вилучено ноутбук марки «Lenovo» моделі 81DC у корпусі сірого кольору с/н PF1G80RH разом із зарядним пристроєм до нього.

21.11.2023 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира на зазначене майно накладено арешт.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

З матеріалів клопотання вбачається, що вилучене майно належить ОСОБА_3 яка зазначила, що ноутбук використовувався її дитиною у навчанні. Слідчим не надано доказів, що з арештованим майном не було проведено усіх необхідних слідчих дій, також не надано доказів про необхідність існування накладеного арешту на вилучене майно, тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, виявленого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира від 21.11.2023 року по кримінальному провадженню №0000529 від 12.10.2023 року, а саме: ноутбук марки «Lenovo» моделі 81DC у корпусі сірого кольору с/н PF1G80RH разом із зарядним пристроєм до нього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1