Справа № 715/2317/24
Провадження № 1-кп/715/40/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.06.2025 селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Екатеринбург, російської федерації, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, учасник бойових дій, є особою з інвалідністю 3 групи, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-
У невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі ОСОБА_4 , при невідомих обставинах знайшов 9 гранат М67, 9 гранат ДМ61, 6 запалів УЗГРМ, 9 запалів М213, 9 запалів ДМ82.1, гранату РГД, 3 гранати Ф-1, 25 сигнальних набоїв, 2 тротилові шашки, пластичну вибухову речовину, електродетонатор, 150 патронів калібром 9 мм., 3 магазина до «АК-74», 90 патронів калібром 5,45 мм, після чого перемістив їх до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 де зберігав їх.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/4870-БЛ від 24.04.2024 року надані на дослідження 90 патронів з маркувальними позначеннями «539 75», являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 5,45мм проміжними патронами, призначеними для проведення пострілів з бойової нарізної вогнепальної зброї 5,45x39. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/4871-БЛ від 24.04.2024 року надані на дослідження 50 патронів являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 9мм пістолетними патронами «ПМ» (9x18) (ПМ, ІЖ-7001 та інш.). Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/4872-БЛ від 24.04.2024 року надані на дослідження 100 патронів з маркувальними позначеннями» «ФОРТ 9мм Макаров», являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 9мм пістолетними патронами «ПМ», призначеними для проведення пострілів з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 9x18. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.
Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/126-24/5053 від 23.05.2024 року:
Надані на дослідження предмети являлися: трьома ручними осколковими гранатами Ф-1 без запалів; однією ручною осколковою гранатою РГД-5 без запалу; двома запалами УЗРГМ до ручних осколкових гранат Ф-1 та РГД- 42; чотирма запалами УЗРГМ до ручних осколкових гранат РГД-5.
Ручна осколкова граната РГД-5 без запалу та запал УЗРГМ є частинами одного пристрою - ручної осколкової гранати РГД-5.
Ручна осколкова граната Ф-1 без запалу та запал УЗРГМ є частинами одного пристрою - ручної осколкової гранати Ф-1.
Надані на дослідження предмети поєднуються конструктивно між собою утворюючи при цьому три ручні осколкові гранати Ф-1, одну ручну осколкову гранату Ф-1 та окремо два запали УЗРГМ.
Ручні гранати РГД-5 та Ф-1 відносяться і до бойових припасів, і до вибухових пристроїв промислового виготовлення.
Окремо запал УЗРГМ відноситься до вибухових пристроїв. До бойових припасів запал УЗРГМ не відноситься.
Надані на дослідження предмети були придатними для здійснення вибуху.
Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/126-24/5056 від 21.05.2024 року:
1. Надані на дослідження предмети являлися: дев`ятьма ручними осколковими гранатами М67 без запалів; дев`ятьма запалами М213 до ручних осколкових гранат.
2. Ручна осколкова граната М67 без запалу та запал М213 є частинами одного пристрою - ручної осколкової гранати М67.
Надані на дослідження предмети поєднуються конструктивно між собою утворюючи при цьому дев`ять ручних осколкових гранат М67, як відносяться і до бойових припасів, і до вибухових пристроїв промислового виготовлення.
Надані на дослідження дев`ять ручних осколкових гранат М67 придатні для здійснення вибуху.
Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/126-24/5055 від 22.05.2024 року:
1. Надані на дослідження предмети являлися: дев`ятьма ручними осколковими гранатами DM61 без запалів; дев`ятьма запалами DM82N до ручних осколкових гранат.
2. Ручна осколкова граната DM61 без запалу та запал DM82N є частинами одного пристрою - ручної осколкової гранати DM61.
Надані на дослідження предмети поєднуються конструктивно між собою утворюючи при цьому дев`ять ручних осколкових фанат DM61, як відносяться і до бойових припасів, і до вибухових пристроїв промислового виготовлення.
Надані на дослідження дев`ять ручних осколкових гранат DM61, були придатними для здійснення вибуху.
Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/126-24/5055 від 22.05.2024 року наданий на дослідження об`єкт є пластичною вибуховою речовиною (ймовірно ПВВ-5А), що містить в своєму складі вибухову речовину підвищеної потужності - гексоген. Надана на дослідження пластична речовина виготовлено промисловим способом. Загальна маса пластичної вибухової речовини складала 56,6 грама.
Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/126-24/5055 від 22.05.2024 року надані на дослідження два предмета є : однією буровою тротиловою шашкою масою 73,2 грама у якої відсутня паперова обгортка; одним розривним зарядом тротилу масою 65,6 грама.
Надані на дослідження предмети містять вибухову речовину - тротил, загальною масою 138,8 грама.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-24/4870-БЛ від 24.04.2024 року наданий на дослідження предмет є одним електродетонатором ЕДП-р, який відноситься до вибухових пристроїв.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував, що всі вилучені в будинку в с. Молодія бойові приписи, гранати та набої, а також вилучений в квартирі в м. Чернівці пістолет та набої до нього належать йому, також вказав, що пістолет є трофейною зброєю. При цьому, свою вину у інкримінованому йому злочині не визнав, посилаючись на те, що відсутній закон який забороняє зберігання зброї. Крім цього, вказав, що він з 2014 році воює, є учасником бойових дій, при цьому і на даний час перебуває на службі у добровольчому батальйоні, в телефонному режими керує батальйоном. Підтримав клопотання захисту про закриття кримінального провадження за ст.43-1 КК України, оскільки діяння яке йому інкримінують вчинив під час виконання обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. Просив суд не притягувати його до відповідальності, а кримінальне провадження по справі закрити.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
Протоколом огляду місця події та фото таблиці ілюстрацій до нього від 20.04.2024 року, відповідно до якого слідчим був проведений огляд домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено 9 гранат М67, 9 гранат ДМ61, 6 запалів УЗГРМ, 9 запалів М213, 9 запалів ДМ82.1, гранату РГД, 3 гранати Ф-1, 25 сигнальних набоїв, 2 тротилові шашки, пластичну вибухову речовину, електродетонатор, 150 патронів калібром 9 мм., 3 магазина до «АК-74», 90 патронів калібром 5,45 мм.
Заявою ОСОБА_6 про надання дозволу на проведення огляду її житла від 20.04.2024 року.
Ухвалою свідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області 23.04.2024 року, якою надано дозвіл на проведення (узаконення) обшуку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення. Визнано законними дії старшого слідчого №4 (м. Новоселиця) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 , а саме проведення обшуку домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Висновком експерта №СЕ-19/126-24/4870-БЛ від 24.04.2024 року, відповідно до якого надані на дослідження 90 патронів з маркувальними позначеннями «539 75», являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 5,45мм проміжними патронами, призначеними для проведення пострілів з бойової нарізної вогнепальної зброї 5,45x39. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.
Висновком експерта №СЕ-19/126-24/4871-БЛ від 24.04.2024 року, відповідно до якого надані на дослідження 50 патронів являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 9мм пістолетними патронами «ПМ» (9x18) (ПМ, ІЖ-7001 та інш.). Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.
Висновком експерта №СЕ-19/126-24/4872-БЛ від 24.04.2024 року, відповідно до якого надані на дослідження 100 патронів з маркувальними позначеннями» «ФОРТ 9мм Макаров», являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 9мм пістолетними патронами «ПМ», призначеними для проведення пострілів з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 9x18. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби.
Висновком експерта №КСЕ-19/126-24/5053 від 23.05.2024 року відповідно до якого надані на дослідження предмети являлися: трьома ручними осколковими гранатами Ф-1 без запалів; однією ручною осколковою гранатою РГД-5 без запалу; двома запалами УЗРГМ до ручних осколкових гранат Ф-1 та РГД- 42; чотирма запалами УЗРГМ до ручних осколкових гранат РГД-5. Ручна осколкова граната РГД-5 без запалу та запал УЗРГМ є частинами одного пристрою - ручної осколкової гранати РГД-5. Ручна осколкова граната Ф-1 без запалу та запал УЗРГМ є частинами одного пристрою - ручної осколкової гранати Ф-1. Надані на дослідження предмети поєднуються конструктивно між собою утворюючи при цьому три ручні осколкові гранати Ф-1, одну ручну осколкову гранату Ф-1 та окремо два запали УЗРГМ. Ручні гранати РГД-5 та Ф-1 відносяться і до бойових припасів, і до вибухових пристроїв промислового виготовлення. Окремо запал УЗРГМ відноситься до вибухових пристроїв. До бойових припасів запал УЗРГМ не відноситься. Надані на дослідження предмети були придатними для здійснення вибуху.
Висновком експерта №КСЕ-19/126-24/5056 від 21.05.2024 року відповідно до якого надані на дослідження предмети являлися: дев`ятьма ручними осколковими гранатами М67 без запалів; дев`ятьма запалами М213 до ручних осколкових гранат; ручна осколкова граната М67 без запалу та запал М213 є частинами одного пристрою - ручної осколкової гранати М67. Надані на дослідження предмети поєднуються конструктивно між собою утворюючи при цьому дев`ять ручних осколкових гранат М67, як відносяться і до бойових припасів, і до вибухових пристроїв промислового виготовлення. Надані на дослідження дев`ять ручних осколкових гранат М67 придатні для здійснення вибуху.
Висновком експерта №КСЕ-19/126-24/5055 від 22.05.2024 року відповідно до якого надані на дослідження предмети являлися: дев`ятьма ручними осколковими гранатами DM61 без запалів; дев`ятьма запалами DM82N до ручних осколкових гранат. Ручна осколкова граната DM61 без запалу та запал DM82N є частинами одного пристрою - ручної осколкової гранати DM61.Надані на дослідження предмети поєднуються конструктивно між собою утворюючи при цьому дев`ять ручних осколкових фанат DM61, як відносяться і до бойових припасів, і до вибухових пристроїв промислового виготовлення. Надані на дослідження дев`ять ручних осколкових гранат DM61, були придатними для здійснення вибуху.
Висновком експерта №КСЕ-19/126-24/5055 від 22.05.2024 року наданий на дослідження об`єкт є пластичною вибуховою речовиною (ймовірно ПВВ-5А), що містить в своєму складі вибухову речовину підвищеної потужності - гексоген. Надана на дослідження пластична речовина виготовлено промисловим способом. Загальна маса пластичної вибухової речовини складала 56,6 грама.
Висновком експерта №КСЕ-19/126-24/5055 від 22.05.2024 року відповідно до якого надані на дослідження два предмета є : однією буровою тротиловою шашкою масою 73,2 грама у якої відсутня паперова обгортка; одним розривним зарядом тротилу масою 65,6 грама. Надані на дослідження предмети містять вибухову речовину - тротил, загальною масою 138,8 грама;
Висновком експерта №СЕ-19/126-24/4870-БЛ від 24.04.2024 року відповідно до якого наданий на дослідження предмет є одним електродетонатором ЕДП-р, який відноситься до вибухових пристроїв.
Посилання обвинуваченого на відсутність Закону який би забороняв зберігання зброї та бойових припасів, у зв`язку з чим він не визнає себе винним у скоєному є необґрунтованими та безпідставними виходячи з наступного.
Так, диспозицію ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами) не можна вважати бланкетною, оскільки вона не містить посилань на інші закони чи нормативні акти щодо визначення заборонених діянь, а такі діяння визначені в її тексті. Відповідно до цього положення забороняються: «носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв». Така заборона і є диспозицією ч. 1 ст. 263 КК України, яка супроводжується визначеними в цьому ж положенні санкціями.
Відсилка до іншого «закону» міститься не в диспозиції цієї норми, а у формулюванні умови, яка визначає, коли її диспозиція може бути застосована: «без передбаченого законом дозволу». Якщо дозвіл відсутній ? умова виконана, і діє диспозиція ч. 1 ст. 263 КК України. Навпаки, наявність відповідного дозволу свідчить про відсутність передбаченої законом умови, за якої диспозиція цього положення може бути застосована.
Така позиція узгоджується з висновком колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 04 грудня 2018 року (справа № 161/3885/16-к провадження № 51-967км18).
Таким чином відсутність у обвинуваченого дозволу на зберігання вогнепальної зброї вказує на те, що в його діяння є склад кримінального правопорушення, яке передбачено частиною 1 статті 263 КК України.
Підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу могли бути лише дії обвинуваченого з добровільної здачі, тобто з власним бажанням передача її органу влади, чого ОСОБА_4 не вчинив.
Суд відхиляє доводи захисту з приводу недопустимості як доказу протоколу огляду від 20.04.2024 року, оскільки після проведення огляду слідчий звернувся до слідчого судді та відповідно до ухвали якого було надано дозвіл на проведення (узаконення) обшуку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.
Отже, підстави для визнання недопустимими вищевказаного доказу на підставі ст.ст. 86, 87 КПК України судом не встановлено.
Зважаючи на викладене, оцінивши вказані вище докази сторони обвинувачення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України за обставин установлених судом у межах пред`явленого обвинувачення в цій частині.
Разом з тим, згідно зі ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Дослідивши протокол огляду місця події та фото таблиці ілюстрацій до нього від 20.04.2024 року, а саме приміщення квартири за адресою АДРЕСА_2 , суд вважає його недопустимим доказом, з огляду на наступне.
В силу ст.8 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
В свою чергу закріплене у Європейській конвенції з прав людини право на повагу до житла знайшло своє втілення у положенні ст. 30 Конституції України, за змістом якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Судом встановлено, що в ході досудового слідства 20.04.2024 року, слідчий проводячи огляд, а фактично обшук приміщення квартири за адресою АДРЕСА_2 , проводив його без ухвали слідчого судді про обшук, а після проведення слідчої дії не звертався до суду з відповідним клопотанням про отримання дозволу на обшук.
При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно із частинами 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місце знаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 235 КПК України ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: 1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; 2) прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; 3)положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; 4)житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; 5)особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
Таким чином, враховуючи, що слідчий в порушення вимог кримінального процесуального законодавства провів обшук в квартирі за адресою АДРЕСА_2 без відповідної ухвали слідчого судді, суд доходить висновку про визнання вказаного протоколу огляду недопустимим доказом. Відповідно визнаються недопустимим похідні докази, які були отримані за результатами вчинення такої дії, а саме висновок експерта №СЕ-19/126-24/4774-БЛ від 24.04.2024 року відповідно до якого надані на дослідження 8 патронів являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї - 9мм пістолетними патронами «ПИ» (9x18), призначеними для проведення пострілу з нарізної вогнепальної зброї калібром 9мм (ПМ, ІЖ-70-01 та ін.), патрони виготовлені промисловим способом та придатні для стрільби та висновок експерта №КСЕ-19/126-24/4994-БЛ від 26.04.2024 року відповідно до якого наданий на дослідження пістолет являється нарізною вогнепальною зброєю - 9мм пістолетом ПМ заводський номер НОМЕР_1 1989 року виготовлення, виробництва СРСР, пістолет виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби.
З огляду на викладене, суд виключає з обвинувачення яке інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, а саме, що ОСОБА_4 невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі знайшов пістолет з маркуванням «РМ-G», із магазином в якому знаходились 8 патронів та перемістив їх до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_2 де їх зберігав без передбаченого законом дозволу, оскільки в ході розгляду справи не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, а провадження в цій частині необхідно закрити.
Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
При цьому суд виключає з обвинувачення ОСОБА_4 придбання, носіння та зберігання зброї без передбаченого законом дозволу.
Що стосується клопотання захисника на необхідність в даному випадку застосування ст.43-1 КК України, суд вважає його безпідставними.
З аналізу змісту ст. 43-1 КК України слідує, що вона усуває кримінально-карне діяння за сукупності певних умов: якщо воно вчинене в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту; спрямоване на відсіч та стримування збройної агресії Російської Федерації або агресії іншої країни; спричинило шкоду життю або здоров`ю особи, яка здійснює агресію, або будь-яким іншим правоохоронюваним інтересам, за відсутності ознак катування чи застосування засобів ведення війни, заборонених міжнародним правом, інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Своє клопотання захист обґрунтовує тим, що зброя яка фактично була вилучена у обвинуваченого використовувалась для захисту незалежності та територіальної цілісності України під час збройної агресії рф ще починаючи з 2015 року, цією зброєю ОСОБА_4 та батальйон ОУН, командиром якого він є здійснювали відсіч агресору і під час повномасштабного вторгнення.
Так, згідно довідки №2/0424 від 25.04.2024 року за підписом голови Проводу ГО «Добровольчий Рух ОУН» ОСОБА_8 є командиром структурного підрозділу організації Добровольчого батальйону ОУН з 14 серпня 2016 року по даний час, брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Відповідно до характеристики з Добровольчого руху ОУН ОСОБА_4 є членом Проводу ГО «Добровольчий Рух ОУН», найвищим органом даної політичної структури, з моменту заснування організації у 2015 році і по даний час. Виконує обов`язки керівника військового осередку організації.
Відповідно до відповіді, на запит слідчого, начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 ОСОБА_4 проходив службу в військовій частині НОМЕР_2 з 06.06.2023 року на посаді старшого водія 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу підрозділу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами батальйону забезпечення матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 , ВОС -790702 по 23.12.2023 року.
Відповідно до витягу з наказі командира в/ч НОМЕР_2 від 23.12.2023 року солдата ОСОБА_4 старшого водія 1 автомобільного відділення 2 автомобільного взводу підрозділу боєприпасів роти забезпечення боєприпасами батальйону забезпечення матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 військовослужбовця призваного по мобілізації, звільнено на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22 грудня 2023 року №100 РС та вважати таким, що з 23.12.2023 року справи та посаду здав.
З вищевказаних документів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 на час виявлення у нього зброї був звільнений з військової служби та не був військовослужбовцем ЗСУ.
З огляду на встановлені судом обставини, суд не вбачає підстав вважати, що за цих конкретних обставин дії обвинуваченого, який був звільнений з військової служби, направлені на незаконне зберігання зброї та бойових припасів в квартирі та будинку за місце свого проживання були спрямовані саме на відсіч та стримування збройної агресії РФ.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні, згідно яких він свою вину не визнав повністю, суд розцінює як спосіб захисту, обраний обвинуваченим з метою уникнення для себе негативних наслідків у виді притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 і встановлюючи ступінь його вини у вчиненому злочині, суд дає оцінку не тільки вчинкам обвинуваченого, а також і його особистості, наскільки вона проявилася у його злочинних діях, наскільки він має нахил до скоєння правопорушень, його мотиви скоєння злочину.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має позитивні характеристики.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд визнає: ОСОБА_4 є учасником бойових дій, ветераном війни, має 3 групу інвалідності внаслідок війни, має чисельні відзнаки та нагороди за участь у бойових діях.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.
Згідно ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст.69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.
При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом, а в даному випадку і прокурором, в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.
Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.
За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд, приймає до уваги, що у обвинуваченого наявні ряд обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та вважає за можливим при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України.
При цьому, враховуючи характер скоєного злочину, його суспільну небезпечність, кількість бойових припасів вибухових речовин та вибухових пристроїв, які обвинувачений незаконно зберігав, з огляду на те, що обвинувачений свою провину не визнав, раніше не судимий згідно закону, проте до кримінальної відповідальності притягується не вперше, а тому суд вважає, що в даному випадку відсутні підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання згідно вимог ст.75 КК України і обвинуваченому слід призначити реальну міру покарання у виді позбавлення волі.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Враховуючи обрану судом міру покарання, з метою недопущення ухилення обвинуваченого від відбування покарання, суд вважає за необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислити з моменту його фактичного затримання для доставлення в установу відбування покарання на виконання вироку, що набрав законної сили.
До набрання вироком законної сили, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;
- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 , судові витрати на користь держави за проведення експертиз в сумі 49 223 (сорок дев`ять тисяч двісті двадцять три) гривень 20 копійок.
Речові докази: 9 гранат М67, 9 гранат ДМ61, 6 запалів УЗГРМ, 9 запалів М213, 9 запалів ДМ82.1, гранату РГД, 3 гранати Ф-1, 25 сигнальних набоїв, 2 тротилові шашки, пластичну вибухову речовину, електродетонатор, 150 патронів калібром 9 мм., 3 магазина до «АК-74», 90 патронів калібром 5,45 мм, 8 патронів калібром 9 мм., пістолет макарова 9мм., заводський номер НОМЕР_1 , 1989 року виготовлення знищити.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: