Справа №766/3061/24
н/п 1-кп/766/1205/25
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

26.06.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона, з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 18.01.2024 під №0000076 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 18.01.2024 під №0000076 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового засідання прокурором, було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 в частині епізодів у зв`язку з набуттям чинності 09.08.2024 Закону України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання, не заперечував щодо закриття провадження за цією підставою.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує (ч. 3 ст. 479-2 КПК України).

ІІ. Встановлені судом обставини

1. ОСОБА_4 , в період з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи прямий умисел та корисливий мотив і мету спрямовані на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, повторно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, відчинивши ключем вхідні двері до квартири, які залишила потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою нагляду за житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з якої таємно викрав відшукану ним соковижималку марки Gorenje, моделі «JC 805 E II», вартість якої згідно висновку експерта №489/24 від 25.01.2024 року становить 2028,60 грн., після чого залишив місце події шляхом виходу з дверей квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріального збитку на суму 2028,60 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

2. ОСОБА_4 , в період з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи прямий умисел та корисливий мотив і мету спрямовані на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, відчинивши ключем вхідні двері до квартири, які залишила потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою нагляду за житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з якої таємно викрав відшуканий ним пилосос марки Kalunas, моделі «KVS-1601R», вартість якої згідно висновку експерта №489/24 від 25.01.2024 року становить 1093,00 грн., після чого залишив місце події шляхом виходу з дверей квартири, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної шкоди на суму 1093,00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувальних актів вбачається, що суспільно-небезпечні діяння, вчинені ОСОБА_4 які мали місце з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року та з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року, підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2684,00 грн.

Оскільки згідно обвинувальних актів вартість майна, яким ОСОБА_4 заволодів шляхом крадіжки: з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року становить 2028,60 гривень, з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року 1093,00 гривень, тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2023 році (2684,00 гривень), тому ці суми були меншими за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_4 не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Отже, у такому випадку закриття кримінальної справи з підстави, визначеної у пункті 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить ухвалу про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження, відпала необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за епізодами, що мали місце з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року та з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 185 КК України на час вчинення інкримінованих йому діянь складів злочинів, передбачених статтями, а також формування правових висновків щодо їх застосування.

З огляду на наведене вище клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 №345/3522/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 справа №0306/7567/12; постанова Верховного Суду від 22.08.2024 справа №567/507/23).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 124, 284, 372-376, 479-2 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР 18.01.2024 під №0000076 за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за епізодами, які мали місце з 01.01.2023 року по 31.01.2023 року та з 01.03.2023 року по 31.03.2023 року закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Речові докази:

- соковижималка марки Gorenje, моделі «JC 805 E II», пилосос марки Kalunas, моделі «KVS-1601R», передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - вважати повернутим законному власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області, який постановив дану ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1