Справа № 190/980/25
Провадження №1-кс/190/196/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м.П`ятихатки

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження прокурора - ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , що погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.П`ятихатки, Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , раніше неодноразово судимий, в останнє: 21.10.2022 Тернівським районним судом м. Кривий Ріг Дніпроптеровської області за ч. 2 ст. 185 КК України, вид покарання позбавлення волі на термін 2 роки, звільнився 27.07.2023 року по відбуттю строку покарання,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч.5 ст.407, ч.2 ст. 28 ч.4 ст.190 КК України, -

встановив:

З клопотання старшого слідчого СВ ВП №7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 вбачається, що 07 липня 2024 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_5 під час бойового чергування, в якому перебував згідно БР № 1074 дск від 29.06.2024 року командира військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив бойову позицію «ПІДВАЛ» в районі населеного пункту Піщане Харківської області, де рішенням командира механізованої роти капітана ОСОБА_7 згідно БР № 1066 дск від 28.06.2024 командира військової частини НОМЕР_1 , БР№ 1068 дск від 28.06.2024 командира військової частини НОМЕР_1 був призначений кулеметником та виконував бойові завдання на позиції «ШТОРМ» поблизу населеного пункту Піщане Харківської області згідно задумів та наказів командира механізованої роти капітана ОСОБА_8 , та направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 12 червня 2025 року близько 07 год. 42 хв., під час проведення обшуку у приміщенні будинку АДРЕСА_2 не був виявлений.

Крім того, ОСОБА_5 розуміючи, що він вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби та що відповідно до Наказу Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення, ОСОБА_5 вирішив незаконно заволодіти державними коштами, залучивши до вчинення злочину свою законну дружину ОСОБА_9 . Так, в період часу з 07.07.2024 по 29.07.2024 року, ОСОБА_5 обговорив з ОСОБА_9 план злочинних дій, направлених на заволодіння державними грошовими коштами, який реалізовували наступним чином. З 07.07.2024 по 29.07.2024 ОСОБА_9 за допомогою мобільних терміналів зв`язку, у телефонній розмові з ОСОБА_5 , який в той час перебував в межах Харківської області отримала інформацію від останнього про місце його перебування. У період з 07.07.2024 по 29.07.2024 ОСОБА_5 за допомогою телефону надав інформацію ОСОБА_9 необхідну для складання заяви про виплату грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення у відповідності до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ями військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 30.11.2016 № 884.

В подальшому ОСОБА_9 зібрала необхідний перелік документів, дізналась контактні дані командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України та адресу для надсилання заяви. Після чого, діючи у відповідності до заздалегідь обумовленого плану дій, ОСОБА_9 підготувала заяву на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 Збройних Сил України, у якій відповідно до Постанови від 30.11.2016 № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» повідомили завідомо неправдиву інформацію про зникнення безвісті за особливих обставин солдата ОСОБА_5 та запросила в подальшому здійснювати виплати, належні солдату ОСОБА_5 , а саме основні, щомісячні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення на доданий до заяви рахунок, який належить його дружині ОСОБА_9 .

Діючи згідно заздалегідь обумовленого плану дій, ОСОБА_5 разом зі своєю законною дружиною ОСОБА_9 протягом періоду часу з 14.08.2024 по 19.02.2025 незаконно отримали від військової частини НОМЕР_2 Збройних сил України на рахунок НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_4 ) відкритий в АТ «Державний ощадний банк України» відкриту на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , грошові кошти у сумі 881242,40 гривень (вісімсот вісімдесят одна тисяча двісті сорок дві гривні сорок копійок), розпорядившись ними, шляхом зняття готівкових коштів, чим спричинили державі збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, за ознаками: самовільне залишення військової частини або місця служби, вчинене в умовах воєнного стану; заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

12.06.2025 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Вина ОСОБА_5 у вчиненні даних тяжких злочинів підтверджується зібраними в ході досудового слідства матеріалами у їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просить його задовольнити.

Слідча ОСОБА_4 також підтримала клопотання в повному обсязі та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав в повному обсязі, розкаявся у вчиненому.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що надані стороною кримінального провадження з боку обвинувачення докази вказують на наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч. 2 ст. 28 ч.4 ст.190 КК України. Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів вказують на об`єктивний зв`язок підозрюваного зі злочинами, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, де Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Перевіривши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, пояснення підозрюваного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.2 ст. 28 ч.4 ст.190 КК України, у вчиненні яких він підозрюється, а також зважаючи на те, що він підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень - злочину проти військової служби, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років та злочину проти власності, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років. Підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, та з метою уникнення відповідальності може переховуватись від слідства, прокуратури та суду.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтовані наявні ризики, які дають достатні підстави для задоволення клопотання слідчого.

Крім того, відповідно до вимог ч.8 ст.176 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосовано виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, - під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 407 Кримінального кодексу України.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини, до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не застосовується.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 10.05 год. 12 червня 2025 року по 10.05 год. 10 серпня 2025 року.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1