Справа № 573/212/25
Провадження №1-кп/573/59/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2025 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 16 грудня 2024 за № 0000601 по обвинуваченню

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, з професійно- технічною освітою, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, не працюючого, раніше судимого:

- 04.04.2024 вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч. 4 ст. 185, ст. 126-1, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, згідно ст. 91-1 ч. 1 п. 5 КК України направлений для проходження програми для кривдників на 2 місяці,

- 10.02.2025 ухвалою Білопільського районного суду Сумської області скасоване звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_4 для відбуття покарання в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, судимість не знята і не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» за №2229-VIII від 07.12.2017 із наступними змінами, ОСОБА_4 , систематично, з 03 грудня 2023 року по 16 грудня 2024 року вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він мешкає разом в одному будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та з якою має взаємні права та обов`язки, які виразилися у систематичних словесних образах ОСОБА_6 нецензурними словами, внаслідок чого остання зазнала психологічних страждань, у тому числі негативних переживань.

Так, 03.12.2023 близько 22:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось в протиправних умисних діях психологічного характеру, а саме у висловлюванні нецензурної лайки.

Крім того 04.12.2023 близько о 03:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось в протиправних умисних діях психологічного характеру, а саме у висловлюванні нецензурної лайки.

Також, 08.12.2023 близько 20:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось в протиправних умисних діях психологічного характеру, а саме у висловлюванні нецензурної лайки.

Згідно постанови Білопільського районного суду Сумської області від 20.12.2023 року, яка набрала законної сили 02.01.2024, у справі 573/2443/23, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і застосовано на підставі ст. 36 КУпАП до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Продовжуючи, виконувати свої протиправні дії 03.02.2024 близько 20:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось у противних умисних діях психологічного характеру, а саме у висловлюванні нецензурної лайки.

Крім цього, 04.02.2024 близько 08:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось у противних умисних діях психологічного характеру, а саме у висловлюванні нецензурної лайки.

Також:, 05.02.2024 близько 17:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось у противних умисних діях психологічного характеру, а саме у висловлюванні нецензурної лайки.

Крім цього, 06.02.2024 близько 23:50 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось у противних умисних діях психологічного характеру, а саме у висловлюванні нецензурної лайки.

Також, 13.02.2024 близько 16:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось у противних умисних діях психологічного характеру, а саме у висловлюванні нецензурної лайки.

Згідно постанови Білопільського районного суду Сумської області від 05.03.2024 року, яка набрала законної сили 16.03.2024, у справі 573/451/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і застосовано на підставі ст. 36 КУпАП до нього адміністративне стягнення у виді 40 (сорок) годин громадських робіт.

Крім цього, 29.03.2024 близько 17:00 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . знаходячись в стані сп`яніння, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення домашнього насильства, вчинив словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, образливими словами, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Згідно постанови Білопільського районного суду Сумської області від 09.04.2024 року, яка набрала законної сили 23.04.2024, у справі 573/682/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у виді громадських робіт строком 40 (сорок) годин.

Продовжуючи свої протиправні дії, 19.06.2024 близько 15.00 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення домашнього насильства, вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю.

Крім того, 20.06.2024 близько 12:00 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення домашнього насильства, вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої висловлювався, на адресу останньої нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Згідно постанови Білопільського районного суду Сумської області від 10.07.2024 року, яка набрала законної сили 23.07.2024, у справі 573/1342/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Продовжуючи свої протиправні дії, 10.10.2024 близько 21:30 год, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на побутовому ґрунті вчинив словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої виражався в її адресу нецензурною лайкою, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю повторно протягом року.

Згідно постанови Білопільського районного суду Сумської області від 05.11.2024 року, яка набрала законної сили 16.11.2024, у справі 573/2124/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Продовжуючи свої протиправні дії, 05.11.2024 близько 17:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось в протиправних умисних діях психологічного характеру, а саме у висловлюванні нецензурної лайки.

Крім того, 06 листопада 2024 року близько 08:00 год. гр. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем меншання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , що виражалось в протиправних умисних діях психологічного характеру, а саме у висловлюванні нецензурної лайки, штовханні.

Згідно постанови Білопільського районного суду Сумської області від 13.11.2024 року, яка набрала законної сили 26.11.2024, у справі 573/2198/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП і застосовано до нього на підставі ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді 40 (сорок) годин громадських робіт.

Під час вчинення ОСОБА_4 дій, спрямованих на домашнє насильство, у вищевказані дні ОСОБА_6 постійно викликала працівників відділення поліції № 1 (м. Білопілля) Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області, які по приїзду припиняли протиправні дії її сина ОСОБА_4 та складали стосовно нього протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства, незважаючи на вжиті заходи певних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти домашнє насильство.

Так, встановлено, що з 18:00 год. 15.12.2024 по 02:00 год 16.12.2024, ОСОБА_4 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім`ї, незважаючи на вжиті заходи, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги, до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сімейну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував його честь і гідність, тим самим завдав шкоду її психічному здоров`ю, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_6 16.12.2024 року звернулась з письмовою заявою до поліції за фактом вчинення відносно неї домашнього насильства з боку її сина ОСОБА_4 .

Внаслідок вчинення умисних, протиправних дій з боку ОСОБА_4 , його матір ОСОБА_6 зазнала психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах нецензурною лайкою, сварках, приниженні її честі і гідності, які викликали у останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи № 1723 від 20.01.2025 встановлено, що емоційний стан ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться у причинному зв`язку з діями ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стосовно неї.

Таким чином, своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 стосовно своєї матері ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та описовій частині вироку. Пояснив, що раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Так, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово вчиняв домашнє насильство в сім`ї відносно своєї матері ОСОБА_6 , під час яких висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, іншими образливими словами та діями. У вчиненому розкаюється та просить вибачення у матері.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, його вина повністю доказана показами потерпілої, які є логічними і послідовними.

Допитана потерпіла ОСОБА_6 показала, що вона проживає зі своїм сином ОСОБА_4 у АДРЕСА_2 . У кінці 2023 року - 2024 році, точних дат не пам`ятає, її син після вживання спиртних напоїв, неоднократно вчиняв з нею сварки, під час яких ображав нецензурними словами, у зв`язку з чим вона викликала поліцію, а суд притягував його до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

У грудні 2024 року син знову вчинив сварку, під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, образливими словами, принижував честь і гідність, погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим вона звернулася до поліції із заявою про притягнення його до кримінальної відповідальності.

Крім показів обвинуваченого, потерпілої, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується письмовими матеріалами справи:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2024, згідно з яким ОСОБА_6 просить притягнути до кримінальної відповідальності свого сина ОСОБА_4 , який систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї;

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 20.12.2023, яка набрала законної сили 02.01.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 10 діб;

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 09.04.2024, яка набрала законної сили 23.04.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, і застосовано адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт;

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 10.07.2024, яка набрала законної сили 23.07.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 05.11.2024, яка набрала законної сили 16.11.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

- постановою Білопільського районного суду Сумської області від 13.11.2024, яка набрала законної сили 26.11.2024, з якої вбачається, що ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, і застосовано адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт;

- висновком експерта від 20.01.2025 № 1723, згідно з яким актуальний стан ОСОБА_6 характеризується зниженням адаптивних можливостей. Виявляється стрес, викликаний емоційним невдоволенням, ростом потенціалу нервово-психічної напруги, афектованості та дратівливості. Емоційний стан ОСОБА_6 знаходиться в причинному зв`язку з діями ОСОБА_4 стосовно неї;

- висновком судово-психіатричного експерта від 29.01.2025 № 1200, з якого вбачається, що на даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність). На момент вчинення інкримінованих йому злочинів останній виявляв ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Жоден із зазначених доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 1261 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває в сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, кримінальним проступком, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, на шлях виправлення не став і знову вчинив домашне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 .

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинені ним кримінальні правопорушення, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення кримінальних правопорушень. Обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Таким чином суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше засуджений за аналогічний злочин, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, не особа з інвалідністю, не працюючий, за місцем проживання характеризується посередньо (а. с. 72-89 ).

Також суд враховує думку потерпілої ОСОБА_6 , яка пробачила сина та просила суворо не карати.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_8 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.

Таким чином, враховуючи сукупність зазначених вище обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_8 , з урахуванням особи винного, його відношення до скоєного, суд прийшов до висновку, що за вчинення останнім правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

На думку суду, призначення покарання обвинуваченому забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

04 квітня 2024 вироком Білопільського районного суду Сумської області за ч. 4 ст. 185, ст. 126-1, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, згідно ст. 91-1 ч. 1 п. 5 КК України направлений для проходження програми для кривдників на 2 місяці ( а.с. 83-86).

10 лютого 2025 ухвалою Білопільського районного суду Сумської області скасоване звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_4 для відбуття покарання, призначеного вироком Білопільського районного суду Сумської області від 04 квітня 2024 року у виді 5 років позбавлення волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі ( а.с. 87-89).

З 21.03.2025 року ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ "Сумська виправна колонія ( № 116)" за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 04 квітня 2024 року та ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 10 лютого 2025 року у виді позбавлення волі ( а.с. 148).

Таким чином, враховуючи, що за попереднім вироком ОСОБА_4 відбув покарання лише частково, йому слід призначити остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вищезазначеним вироком.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у рамках даного кримінального провадження обирався у вигляді особистого зобов`язання на підставі ухвали суду від 30.01.2025 строком до 21 березня 2025 включно.

Тому до набрання вироком законної сили, враховуючи тяжкість призначеного покарання, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В ході досудового розслідування проводилась судова психологічна експертиза № 1723, сума витрат за проведення якої становить 11 359, 20 грн. На підставі ст. 124 КПК України вказана сума процесуальних витрат підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави (а. с. а.с. 97 ).

У кримінальному провадженні речові докази відсутні. Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 04 квітня 2024 року та ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 10 лютого 2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п"ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 відраховувати із 21 березня 2025 року.

Зарахувати в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком суду від 04 квітня 2024 року, з 21 березня 2025 року по 29 квітня 2025.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_9 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави 11 359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок процесуальних витрат за проведення судової психологічної експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя