Справа № 574/537/25
Провадження № 1-кп/574/159/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 30.05.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Буринь, Буринського району, Сумської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

-12 травня 1978 року Сумським окружним судом за ст. ст. 117 ч. 3, 98, 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років;

-13 лютого 1992 року Кіровським районним судом м. Донецька за ст. ст. 189-2, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-18 лютого 1992 року Кіровським районним судом м. Донецька за ст. ст. 189-2, 43 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-22 лютого 1994 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 229-6 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

-03 серпня 1998 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

-23 лютого 2004 року Буринським районним судом Сумської області за ст. ст. 186 ч. 3, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-20 липня 2006 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці;

-16 січня 2008 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;

-06 лютого 2009 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу розміром 850 грн.;

-18 листопада 2009 року Буринським районним судом Сумської області за ст. ст. 185 ч.3, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-08 червня 2012 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

-21 березня 2017 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; маючого не зняті та не погашені судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

в с т а н о в и в:

28.05.2025 близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_2 , прийшов до господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке фактично перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на порушення недоторканності житла, а саме: на незаконне проникнення до території вказаного домоволодіння, ОСОБА_2 в той же день, тобто 28.05.2025 близько 18 год. 30 хв., усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи дозволу та всупереч волі законного власника та фактичного володільця господарства, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості житла та території домоволодіння особи, діючи умисно, незаконно, протиправно, переліз через паркан огородженої парканом території домоволодіння. У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2 пройшов по подвір`ю до будинку та відкривши двері, які були не замкнені, не маючи дозволу ОСОБА_3 , зайшов до кімнати її житлового будинку.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному проникненні до житла та іншого володіння ОСОБА_3 , ОСОБА_2 порушив ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року та ст. 30 Конституції України, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, які відповідно до вимог ст. 21 Конституції України є непорушними.

В обвинувальному акті у даному кримінальному провадженні прокурором викладено клопотання про його розгляд у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі та обізнаний щодо обмеження права на апеляційне оскарження.

Потерпіла ОСОБА_3 також надала заяву, в якій не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників справи, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Суд, шляхом дослідження відповідних заяв, встановив, що учасники судового провадження не оспорюють, встановлені органом досудового розслідування обставини, правильно розуміють зміст цих обставин, та будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні.

Дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання є рецидив злочинів.

За таких обставин, з урахуванням особи винного, характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно призначити передбачене Законом покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому ОСОБА_2 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1