ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/388/25 Справа № 705/4301/24 Категорія: ст. 303 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2025 року про відмову у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024,

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із скаргою на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024.

Скарга мотивована тим, що 30.04.2025 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 в приміщенні Уманського РУП ГУНП в Черкаській області було здійснено повідомлення про підозру, яке було складено слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Уманського районного управління поліції Головного слідчого управління Національної поліції України в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 .

Відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у (згідно тексту повідомлення про підозру):

- участі у злочинній організації;

- незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому організованою групою в складі злочинної організації;

- незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу;

- незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів у великих розмірах, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації;

- незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів у великих розмірах, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу;

- незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації;

- незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу;

- незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації;

- незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу.

Тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 38, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України.

Відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України участь у злочинній організації; ч. 3 ст. 307 КК України в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому організованою групою в складі злочинної організації; ч. 4 ст. 321 КК України - в незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу.

30.04.2025 о 12 год. 15 хв. ОСОБА_7 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України.

02.05.2025 слідчим суддею Уманського міськрайонного суду ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

28.05.2025 Черкаським апеляційним судом обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.06.2025 включно, з утриманням останнього у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», без визначення застави.

Захисник підозрюваного вважає, що станом на 30.04.2025 жодного доказу, який би вказував на вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не існує.

Згідно повідомлення про підозру, участь підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 307, 321 КК України, зводилась до надання консультацій щодо способу та місця вчинення злочину.

Однак, твердження сторони обвинувачення в повідомленні про підозру про те, що нібито в ході розмови з ОСОБА_7 ОСОБА_11 отримала від нього консультації та поради щодо найбільш прийнятного способу вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним збутом наркотичних засобів, в частині місць їх збуту, після чого, за вказівками останнього щодо місця збуту, незаконно збувала наркотичні та лікарські сильнодіючі засоби, жодним чином, будь-якими матеріалами кримінального провадження вказаний факт розмови та її зміст не підтверджено, вказівка на дату, час, місце розмов у тексті підозри відсутні, зміст консультацій та порад не зазначено.

Щодо участь ОСОБА_7 у злочинній організації, то у повідомленні про підозру взагалі не зазначено дату, час та місце, фактичні обставини, при яких ОСОБА_7 прийняв участь у злочинній організації, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 255 КК України.

Участь ОСОБА_7 в злочинній організації носить лише деклароване твердження без зазначення конкретних дій з прив`язкою до дати, часу та місця вчинення.

Захисник підозрюваного також вважає, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Так, у повідомленні про підозру відсутні будь-які відомості про час та місця вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а лише міститься формулювання - невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, місце вчинення взагалі не значиться.

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень.

Вважає, що вказані підстави підтверджують, що підозра щодо ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Просив суд скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321,ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України, від 30 квітня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024, яке було складено слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Національної поліції України в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 , як необґрунтовану та зобов`язати слідчого внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.07.2025 в задоволенні зазначеної скарги відмовлено.

Слідчий суддя, аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, вважав, що зміст таких матеріалів свідчить про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

На думку слідчого судді, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень є достатньо обґрунтованим та не містить чогось очевидно довільного чи свавільного.

В той же час, щодо посилання захисника на відсутність у повідомленні про підозру належних доказів про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, слідчий суддя зазначив, що вказані обставини повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати такі питання та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту слідчим суддею були більш детально досліджені протоколи за результатом проведених негласних слідчих дій.

Разом із цим, стороною захисту не надано до суду будь-яких доказів та не зазначено відомостей, які б ставили під сумнів чи спростовували обставини, зафіксовані органом досудового розслідування в матеріалах, що були підставою для повідомлення про підозру.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 21.07.2025 та скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4. ст. 28, ч. 4 ст. 321, ч. 5 ст. 27, ч. 4. ст. 28, ч. 3 ст. 307, КК України, від 30 квітня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024, яке було складено слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Національної поліції України в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 , як необґрунтовану та зобов`язати слідчого внести відповідні відомості до ЄРДР.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що при дослідженні слідчим суддею протоколів слідчих дій, які на думку прокурора містять достатньо інформації, яка підтверджує обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, було встановлено, що будь-якої інформації про вчинення інкримінованих останньому злочинних дій вони не містять.

У викладі фактичних обставин кримінального правопорушення у повідомленні про підозру слідчого будь-яких відомостей про час та місце вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення не вказано, лише міститься формулювання у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, місце вчинення взагалі не зазначається.

Вказує, що зі спливом певного часу з моменту повідомлення особі про підозру в матеріалах кримінального провадження вже мають бути конкретні фактичні дані та інформація, які підтверджують причетність підозрюваного до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а не абстрактні та узагальнені твердження про обґрунтованість підозри.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,прокурора ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

Згідно із вимогами викладеними у ст. 2 КПК України основними завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, закріплено у ч. 1 ст. 24 КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено гл. 26 КПК України (ст. 303-308 цього Кодексу).

Підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом, п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Тобто слідчий суддя повинен перевірити дотримання органом досудового розслідування чи дізнання процесуального порядку повідомлення про підозру. А саме: 1) чи в передбачених законом випадках здійснено повідомлення про підозру; 2) чи уповноваженою особою прийняте процесуальне рішення та здійснено вказану процесуальну дію; 3) чи відповідає повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України (щодо змісту такого); 4) чи дотримано порядок та строк вручення повідомлення про підозру (ст. 278 КПК України); 5) чи дотримано прав особи, якій повідомлено про підозру.

Із системного аналізу гл. 22 КПК України вбачається, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі умовно можна поділити на такі етапи:

1) етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з ч. 1 ст. 276 КПК України;

2) етап об`єктивації/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених ст. 277 КПК, та його підписання;

3) етап доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення про повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту особі згідно зі ст. 278 КПК України.

Дотримання встановленої правової процедури повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону.

Порушення порядку повідомлення про підозру призводить до нівелювання завдань кримінального провадження, окреслених у ст. 2 КПК України, що полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

У той же час підозра повинна бути обґрунтованою, оскільки закон вимагає, що особа обов`язково повідомляється про підозру передусім за наявності достатніх доказів для її підозри у вчиненні кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України).

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу, у випадках: наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Повідомлення про підозру має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі, зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення (ст. 277 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог гл. 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам ст. ст. 276, 277, 278 КПК України.

При цьому, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК України).

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у ст. 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagoz v. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на стадії досудового розслідування, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що захисником підозрюваного ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 оскаржується повідомлення про підозру від 30 квітня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024 в зв`язку з необґрунтованістю самої підозри та відсутністю в матеріалах кримінального провадження доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні за № 0000051 від 02.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що з метою вчинення особливо тяжких злочинів (незаконного придбання, зберігання та перевезення з метою збуту та незаконного збуту наркотичних засобів, а також сильнодіючого лікарського засобу дифенгідрамін (димедрол) у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня місяця 2024 року, точної дати, часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , будучи особою без визначеного роду занять, яка володіє якостями лідера, організаторськими здібностями, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, маючи надійний канал поставки наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів, вирішила створити та очолити стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію, з метою протиправного особистого збагачення, шляхом вчинення систематичного незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів та сильнодіючих лікарських засобів на території м. Одеса та м. Черкаси.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням дати та часу ОСОБА_11 , розуміючи, що очолює стійке злочинне формування, з метою подальшого уникнення від кримінальної відповідальності звернулася до ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що останній є колишнім працівником підрозділу поліції по боротьбі з наркозлочинністю, має відповідні знання щодо форм та методів роботи правоохоронних органів, а тому порадами щодо заходів безпеки зможе убезпечити злочинну організацію від викриття, запропонувавши останньому за надання порад, вказівок та консультацій грошову винагороду у необумовленій сумі. Таким чином ОСОБА_7 , погодившись на пропозицію ОСОБА_11 , став членом злочинної організації та пособником у вчиненні злочинів її учасниками пов`язаними із незаконним збутом наркотичних засобів у великих розмірах та сильнодіючих лікарських засобів у великих розмірах.

Так, ОСОБА_7 , як учасник злочинної організації, пособник, виконував такі функції:

- будучи обізнаним з роботою правоохоронних органів по боротьбі з незаконним обігом наркотичних засобів, використовував ці знання, аби він та члени злочинної організації не були викриті та притягнуті до відповідальності;

- за грошову винагороду на постійній основі систематично консультував організаторів стосовно конспірації діяльності злочинної організації, окремих аспектів організації та функціонування угрупування;

- забезпечував зовнішню безпеку існування та діяльності злочинної організації з метою недопущення викриття незаконної діяльності та поширення будь-якої інформації про таку діяльність;

- отримував кошти здобуті від незаконного збуту наркотичного засобу метадон.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 входив до третьої ланки злочинної організації.

Судом встановлено, що 30.04.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється в: участі у злочинній організації; незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому організованою групою в складі злочинної організації; незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу; незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів у великих розмірах, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації; незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні, з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів у великих розмірах, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу; незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації, - незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу; незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу; незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації; незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому повторно організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, на виконання вимог ст. ст. 276, 278, 303 КПК України, під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_8 дійшов правильного висновку про відсутність підстав для скасування повідомленої ОСОБА_7 підозри, оскільки повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при цьому, матеріали справи не свідчать про порушення передбаченої ст. 278 КПК України процедури повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень у повідомленні слідчого про підозру не містить будь-яких відомостей про час та місце вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, то колегія суддів не може прийняти їх до уваги, оскільки слідчий суддя на цьому етапі кримінального процесу не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті пред`явленого обвинувачення, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності, достовірності, достатності і допустимості для визнання особи винною чи, навпаки, невинуватою у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, правильність кваліфікації її дій, застосування того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, перевагу одних доказів над іншими тощо, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для вручення їй повідомлення про підозру.

Колегія суддів також враховує, що факт повідомлення особі про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення не є актом обвинувачення цієї особи у вчиненні такого правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги з приводу необґрунтованості підозри, не впливають на висновки суду щодо обставин повідомлення ОСОБА_7 про його підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та обставин проведення досудового слідства.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки зору доведеності вини, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства та дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства.

У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу».

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, та може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Таким чином доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри є безпідставними.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції, зокрема, має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.07.2025 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 303, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2025 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4