Справа № 729/28/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

22.08.2025 Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобровиця кримінальне провадження № 0001012 від 06.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дігтярі, Срібнянського району, Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , який не працює, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілих ОСОБА_13 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, керуючи автомобілем «Ореl Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Шевченка у с. Нова Басань, Ніжинського району, Чернігівської області, у напрямку від м. Прилуки до центру с. Нова Басань.

Рухаючись у вказаному напрямку близько 19 год. 32 хв., ОСОБА_5 , діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, рухаючись зі швидкістю 120 км/год перед заокругленням дороги вліво поблизу буд. №69 по вул. Шевченка, с. Нова Басань, Ніжинського району, Чернігівської області, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, перевищив максимально дозволену швидкість у населених пунктах, позначених дорожнім знаком 5.49, не ураховував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним автомобіля, внаслідок чого, рухаючись по найбільш вираженій ділянці заокруглення дороги не справився з керуванням транспортного засобу та виїхав за межі проїзної частини на узбіччя праворуч відносно напрямку руху автомобіля, яке відокремлене бордюрним каменем, де здійснив наїзд на малолітніх пішоходів ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухались по вказаному узбіччю в зустрічному до автомобіля напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної події, малолітній пішохід ОСОБА_14 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої внутрішньочерепної травми - крововиливу в м`які тканини голови, травматичних крововиливів в м`які мозкові оболонки; закритої травми грудної клітки - забою легень, забою серця; закритої травми живота - розриву печінки; забою правої нирки, забою правої надниркової залози; закритого перелому правої стегнової кістки; відкритого перелому обох кісток правого передпліччя; множинних синців та саден на голові, в ділянці тазу на верхніх і нижніх кінцівках, що у комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть малолітньої ОСОБА_14 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 на місці події внаслідок отриманого комплексу тілесних ушкоджень у вигляді: закритої внутрішньочерепної травми - крововиливу в м`які тканини голови, травматичних крововиливів в м`які мозкові оболонки; закритої травми грудної клітки - забою легень, забою серця; закритої травми живота - розриву печінки; забою правої нирки, забою правої надниркової залози; закритого перелому правої стегнової кістки; відкритого перелому обох кісток правого передпліччя які супроводжувались травматичним шоком.

В результаті дорожньо-транспортної події, малолітній пішохід ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому шийного відділу хребта (розриву міжхребцевого диску між 2-3 шийними хребцями), забою спинного мозку; закритої травми грудної клітки переломів 4,5,6,7,8,9,10 ребер справа, забою обох легень; розриву печінки, розриву правої нирки; закритого перелому кісток тазу (перелому правої вертлюжної западини та правої клубової кістки); множинних саден, поверхневих забійних ран та саден на обличчі, синця та саден на грудній клітці, синця та саден на правій нижній кінцівці.

Смерть малолітньої ОСОБА_15 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 на місці події внаслідок отриманого комплексу тілесних ушкоджень у вигляді: закритого перелому шийного відділу хребта (розриву міжхребцевого диску між 2-3 шийними хребцями), забою спинного мозку; закритої травми грудної клітки - переломів 4,5,6,7,8,9,10 ребер справа, забою обох легень; розриву печінки, розриву правої нирки; закритого перелому кісток тазу (перелому правої вертлюжної западини та правої клубової кістки), які супроводжувались травматичним шоком.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 2.3 6) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), п. 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні злочину визнав частково, так як він не згоден з визначеною органом досудового розслідування швидкістю руху 120 км/год. Ним була перевищена швидкість руху, але не значна та не заперечує, що пішоходи загинули від його дій. При цьому пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із цивільною дружиною ОСОБА_16 та пасажиркою ОСОБА_17 виїхав з м. Прилуки до м. Києва орієнтовно о 18:30. Погода була поганою: йшов дощ, дорожнє покриття було мокрим, був темний час доби. Керував автомобілем особисто, ОСОБА_16 перебувала на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_18 - на задньому пасажирському сидінні. На протязі тривалого часу він їздив дорогою з м. Прилуки до м. Києва проїжджаючи с. Нова Басань. Добре знає, що дорога має заокруглення вліво, але так як він поспішав до м. Києва то під`їжджаючи до заокруглення дороги їхав зі швидкістю 60-70 км/год., незважаючи на те, що бачив дорожній знак, який дозволяє рухатись у населених пунктах рух зі швидкістю не більше 50 км/год. Він рухався з включеним ближнім світлом фар. В зустрічному напрямку до нього наближався легковий автомобіль, так як він бачив відблиски світла, тому він почав плавно пригальмовувати. Перед заокругленням було видно дорожню розмітку. На початку заокруглення водій зустрічного транспортного засобу різко включив дальнє світло фар і його засліпило, чим обмежило його видимість. Після засліплення почав плавне гальмування, та намагався не змінювати напрямок руху, але автомобіль почало заносити вправо через мокре покриття. Правою стороною транспортний засіб наїхав на бордюрний камінь, після чого відбулось одне перекидання через праву сторону. Автомобіль підлетів, вдарився лівою стороною об землю і зупинився на чотири колеса в кюветі, перпендикулярно до дороги. Задня частина знаходилась вдавленою вглиб кювету, а передня частина була розташована до дороги. Дах автомобіля не контактував з поверхнею землі. Після того, як автомобіль зупинився він перший вибрався з автомобіля, потім допоміг пасажиркам. В цей час до нього підбігла дівчинка, та почала говорити , що він збив двох дівчат. Він відповів, що на узбіччі нікого не бачив. Разом з дівчинкою перебувала незнайома жінка. Під час пошуків у темряві помітили ногу, що стирчала з-під автомобіля і жінка почала викликати швидку допомогу та поліцію. Згодом автомобіль перевернули на лівий бік, щоб можна було дістати тіла загиблих дітей. Вважає, що причиною дорожньо - транспортної пригоди стало засліплення його зустрічним транспортним засобом в зв`язку з чим він виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на пішоходів.

Заявлені позовні вимоги потерпілих визнає частково. З вимогами на поховання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 погоджується в повному обсязі. Щодо відшкодування моральної шкоди, то підтримує позицію адвоката, викладену у відзивах на вищезазначені вимоги. Щодо стягнення з нього витрат на правову допомогу - покладається на розсуд суду.

Відповідаючи на запитання представника потерпілих зазначив, що він розкаюється в скоєному.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, суд, дослідивши докази у кримінальному провадженні, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286 КК України доведена повністю і підтверджується такими доказами:

показаннями потерпілого ОСОБА_9 який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 о 17 годині вечора дочку ОСОБА_19 відвезли в с. Нова Басань, так як вона домовилась зустрітись з подружками. О 19год. 35 хв. телефонували дочці, але вона не брала слухавку, потім дружина о 19 год.37 хв. зателефонувала подружці ОСОБА_20 яка і повідомила, що ОСОБА_21 збив автомобіль. Син з невісткою поїхали на місце пригоди, він поїхав через 10 хвилин. Приїхавши на місце пригоди близько 19 години 50 хв. на вул. Шевченка в с. Нова Басань він побачив, що автомобіль Опель знаходився в кюветі на лівій стороні, як згодом йому стало відомо його перевернули, щоб дістати тіла дівчаток. На місці пригоди знаходилась швидка допомога та поліція. Також знаходились обвинувачений та двоє пасажирок, які були з ним в автомобілі, але вони відмовилися спілкуватися з рідними загиблих. Проїзна частина на цьому відрізку дороги має заокруглення, узбіччя відмежоване бордюром, який має певну висоту. Заявлений ним цивільний позов підтримує, оскільки він втратив найдорожче, що було в їх сім`ї. ОСОБА_40 була світлою, гарною, слухняною дівчинкою, завжди допомагала по господарству. Відповідально ставилась до навчання, була відмінницею, приймала участь в конкурсах та здобувала в них нагороди. Дочка була його гордістю. Вибачень від обвинуваченого не отримували. Тому просить позов задовольнити в повному обсязі. Міру покарання просить призначити у виді позбавлення волі в максимальному розмірі передбаченому санкцією ч.3 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортним засобом.

показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_6 вона дозволила дочці ОСОБА_19 поїхати в с. Нова Басань на зустріч з подружками, з умовою що вона повернеться додому до 19 год. 30 хв. О 19год.35 хв. вона телефонувала доньці, але остання не брала слухавку, тому вона зателефонувала подружці ОСОБА_20 , яка повідомила, що ОСОБА_21 збила машина. Вона була на місці пригоди, бачила перевернутий на ліву сторону автомобіль, лікарі швидкої допомоги намагались реанімувати дівчаток, але вони вже були мертві. Водій також був на місці події, нічого не говорив, його охороняли поліцейські. Заявлений нею цивільний позов також підтримує, так як із втратою доньки вона перенесла душевні страждання, погіршився її стан здоров`я, вона втратила сенс життя. ОСОБА_40 була гарною, старанною дівчинкою, вчилася на відмінно, була старостою класу, президентом школи. Тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Щодо міри покарання то повністю погоджується з думкою свого чоловіка-потерпілого ОСОБА_9 ;

показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 17 години вона дозволила ОСОБА_19 піти зустрітися з подружками. Близько 19 год. 20 хв. вона зателефонувала чоловікові та повідомила, що скоро буде вдома, але вже о 19 год. 45 хв. їй зателефонували та повідомили, що доньки вже не має в живих, її збила машина. Вони з чоловіком поїхали на місце пригоди і побачили дівчаток, які вже були мертві. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі, оскільки донька була її відрадою, світлою, гарною, слухняною дівчинкою. Вона постійно страждає за донькою, погіршився стан здоров`я, втратила, сон, порушився звичний ритм життя. Відбуває сильні душевні хвилювання, невимовний душевний біль. Міру покарання просить призначити у виді позбавлення волі на максимальний термін передбачений за злочин, який інкримінують обвинуваченому;

показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_6 донька з дозволу дружини пішла на зустріч з подружками. О 19 год. 20 хв. він спілкувався з нею і вона повідомила, що вони з дівчатами підходять до магазину( неподалік від місця пригоди) і вона скоро буде вдома, але о 19 год.45 хв. дружині зателефонували і повідомили, що донька загинула. О 19 год. 50 хв. вони були на місці пригоди - вул. Шевченка в с. Нова Басань, вуличне освітлення було відсутнє, дощу не було. Дорога на цій ділянці має заокруглення та узбіччя відділене бордюром. Автомобіль знаходився в кюветі, перевернутим на ліву сторону. Дівчата також лежали там. Лікарі намагались їх реанімувати, але дівчата вже були мертві. Заявлені позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, оскільки він дуже страждає за своєю дочкою, яка більше спілкувалася та проводила час з ним. Постійно перебуває в стресовій ситуації, відчуває сильні душевні страждання, що призвело до втрати працездатності. Завжди згадує свою життєрадісну, гарну, світлу дівчинку, за якою дуже сумує;

показаннями свідка ОСОБА_22 який пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_7 близько 19 год. 40 хв. він дізнався про ДТП, в якій загинула його сестра ОСОБА_19 , так як матері про пригоду повідомила ОСОБА_20 . Через 5 хвилин він прибув на місце пригоди. Прибувши, він побачив, що автомобіль «Опель» знаходиться в кюветі на всіх чотирьох колесах. Автомобіль стояв перпендикулярно до проїзної частини, задньою частиною вдавлений в землю, передньою частиною до дороги. На місці пригоди вже перебували люди і всі почали шукати дівчат, але хтось повідомив, що з під автомобіля з лівого боку видно ноги. Тому вони автомобіль і перевернули на ліву сторону та побачили тіла дівчат, він перевірив пульс, однак ні в сестри, ні в ОСОБА_23 вже не було. Коли перевернули автомобіль, то тіла лежали перпендикулярно автомобілю, головами до центру села, обличчям до землі. Згодом приїхала швидка допомога, лікарі якої намагались реанімувати дівчат, але безуспішно. На місці події знаходилась ОСОБА_20 , водій та двоє його пасажирок, але він з ними не спілкувався;

показами свідка ОСОБА_24 , яка пояснила, що вона була запрошена я якості понятої при проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого, але слідчий експеримент не відбувся, так як останній відмовився його проводити посилаючись на відсутність погодних умов, які б відповідали погодним умовам на момент вчинення дорожньо - транспортної пригоди. Його позиція була узгоджена з позицією його адвоката ОСОБА_8 , який був присутній при вказаній слідчій дії. Також був присутній і інший захисник, який нічого не говорив, в основному говорив ОСОБА_8 , а обвинувачений погоджувався з ним. З протоколом слідчої дії ознайомлена, правильність викладеного в ньому засвідчила своїм підписом;

показами свідка ОСОБА_20 допитаної 26.12.2024 слідчим суддею Новозаводського районного суду в порядку ст. 225 КПК України, яка пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 19 години разом з подругами ОСОБА_14 та ОСОБА_15 йшла додому по кам`яному тротуару в с. Нова Басань. Вона відстала на 7 метрів, оскільки хотіла зателефонувати, а подруги йшли спереду поруч одна з одною, ближче до бордюру була ОСОБА_15 . Дорога в цьому місці пряма, дівчата вже доходили до повороту, освітлення не було, лише світло від заправки позаду. В цей час автомобіль рухався на великій швидкості, виїхав на бордюр і збив обох пішоходів, при цьому вона звуку гальмування не чула. Швидкість автомобіля, яка була встановлена під час слідчого експерименту становила близько 120 км/год. Інших машин які б рухались в зустрічному напрямку не було. У разі якби такий автомобіль рухався позаду них, то він би освітив дорогу. Транспортний засіб виїхав на бордюр, в той момент вона бачила обох подружок, а потім він їх збив передньою частиною, тією яка ближче до водія. Крім неї ніхто не бачив як їх було збито. Вона не бачила чи перекидався в кюветі автомобіль, але бачила що він стояв на колесах і його довелося перекидати, щоб дістати тіла дівчат. Жінка яка під`їхала на місце пригоди викликала швидку та поліцію;

показами експерта ОСОБА_25 , який зазначив, що ним був наданий висновок судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» за №СЕ-19/125-24/15578-ІТ від 09.12.2024. Провівши дослідження на підставі наданих вихідних даних слідчим в постанові, він прийшов до висновків, які зазначені в експертизі. Йому були надані дані, які ним використовувались, оскільки вони встановлені під час слідчого експерименту за участю очевидця ДТП свідка ОСОБА_20 , в ході вказаної слідчої дії було встановлено, що швидкість руху автомобіля становила 120 км/год. Також крім показань вищезазначеного свідка, йому було надано ще три моделі розвитку ДТП за показами обвинуваченого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 . Кожен надавав свою модель як він її сприймав, однак показник заокруглення дороги не впливає на вирішення механізму ДТП за показаннями свідка ОСОБА_20 , оскільки є очевидним, що на мокрому дорожньому покритті вхід у поворот при швидкості 120 км/год не змінить висновків експерта щодо невідповідності дій водія вимогам п. 12.1 ПДР. Радіус повороту розраховувався тільки по показах одного свідка, яка вказала швидкість 120 км/год. Також ним вивчались і покази ОСОБА_5 в тому числі і в частині що стосувались безпосередньо його засліплення зустрічним транспортним засобом. Засліплення може бути, як поступове так і миттєве, тому це питання з`ясовується у особи, яка вказує на такі обставини. Однак при цьому слід зазначити, що як поступово, так і миттєво засліплення не змінює технічної оцінки за моделлю показів водія автомобіля «Опель». Тобто, він повинен залишати транспортний засіб у смузі руху. Та не виїжджати на узбіччя дороги. Узбіччя не передбачено для руху транспортних засобів;

показами експерта ОСОБА_28 який зазначив, що ним був наданий висновок судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 « транспортно-трасологічні дослідження » за №СЕ-19/125-24/13016-ІТ від 22.11.2024. На дослідження надавався протокол огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 07.10 2024 та схема № 1до протоколу огляду. Провівши дослідження прийшов до висновків, які зазначені в експертизі. Так в експертизі зазначено, що наїзд автомобіля Опель відбувся на правому узбіччі до місця розташування об`єктів з позначками 10 ( лівий ботинок ОСОБА_15 ) та 11 ( ручка для письма з ліхтариком) , спочатку, першими відділились вказані об`єкти, а потім автомобіль в подальшому переміщувався. Тому ці об`єкти є характерною ознакою того що місце наїзду відбулось перед цими об`єктами. Вони не могли відлетіти назад, вони летіли тільки вперед з урахуванням вектору руху транспортного засобу. Поза цими першими об`єктами же місця наїзду не могло бути. Місце наїзду автомобіля Опель встановити не можливо, оскільки на узбіччі взуття не залишає сліду, тільки якщо це не проїзна частина і мокре покриття. Мокре узбіччя, трава і все це - це сліди нетривалого зберігання. При огляді місця події їх можна затоптати, потім пішов дощ, їх могло змити. Це не ті сліди,які залишаються на довгий час. На схемі ДТП зафіксовано декілька слідів коліс на бордюрному камені. Це позначки 2,4,7,8, це як зазначено сліди юзу коліс. Сліди переривчасті і потім відстань між ними дуже значні, це свідчить про те, що відбулось переміщення не повздовжнє, а бокове. Це характерна ознака бокового переміщення. Сліди юзу зазначені на схемі, перші сліди це довжина 1,8 та 1,3 в подальшому 7,8. Перший виїзд автомобіля був за межі проїзної частини, де відображено один слід, потім ковзання по бордюрному каменю-це був перший виліт автомобіля за межі проїзної частини, а в подальшому його кидало, тому що бордюр ний камінь, можливо трохи його підняв. Те, що підняв - характерні ознаки цьому є переривчасті сліди, то вони є то їх не має. Тобто, не було повного контакту транспортного засобу з опорною поверхнею. Сліди 5-6 і 7-8 знаходяться по прямій, вздовж обочини і відстань між ними близько 2 метрів. Тому сказати не можна в якому положенні був автомобіль , чи це боком, чи це прямо. Він мав підстрибнути, частина відірватись від опорної поверхні, частина залишитись і стрибати по опорній поверхні;

показами експерта ОСОБА_29 , який пояснив, що ним був наданий висновок судово-медичної експертизи № 123 від 07.10.2024 щодо тілесних ушкоджень, які були виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_14 та висновок № 124 від 07.10.2024 щодо тілесних ушкоджень - ОСОБА_15 . У вказаних експертизах зазначені висновки до яких він дійшов провівши дослідження. Він підтверджує правильність своїх висновків. Ввесь комплекс тілесних ушкоджень зазначений у даних висновках. Такі тілесні ушкодження, які зазначені у висновках не могли виникнути при перекидання транспортного засобу і падінні на тіла потерпілих. При падінні транспортного засобу на тіло людини були б значно більші тілесні ушкодження, так як множинні переломи грудної клітки, ребер не по одній лінії, як у ОСОБА_15 а по багатьох, розрив серця, легень, грудного відділу аорти. Так, у потерпілих є розриви, але ці розриви від тиску, але від падіння транспортного засобу це були б масивні травми;

витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 до ЄРДР за № 0001012 внесені відомості про те, що ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка в с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області, від м. Прилуки в напрямку центру с. Нова Басань неподалік перехрестя з вул. Полонського, допустив виїзд за межі проїзної частини дороги та здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухалися узбіччям у зустрічному напрямку по правому узбіччю відносно напрямку руху автомобіля. В результаті ДТП ОСОБА_14 та ОСОБА_15 загинули на місці події;

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.10.2024, а саме: ділянки автодороги по вул. Шевченка в с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області, схемою, доданою до протоколу, та фототаблицями, на яких зафіксовано напрямок руху автомобіля «Opel Vectra», слідову інформацію, сліди юзу, сліди контактування коліс та деталей автомобіля з ґрунтом, стан дорожнього покриття, асфальтобетонне, мокре, чисте, погодні умови, відсутність джерел освітлення, наявність бордюрного каменю між проїзною частиною та узбіччям, розташування автомобіля «Opel Vectra» д.н.з. НОМЕР_1 після ДТП, детальний опис його пошкоджень, положення тіл пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , а також розташування лівого черевика ОСОБА_15 та ручки для письма з ліхтариком;

висновком експерта №123 від 07.10.2024 згідно якого на тілі ОСОБА_14 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита внутрішньочерепна травма-крововилив в м`які тканини голови, травматичні крововиливи в м`які мозкові оболонки; закрита травма грудної клітки- забій легень, забій серця; закрита травма живота-розрив печінки; забій правої нирки, забій правої надниркової залози; закритий перелом правої стегневої кістки, відкритий перелом обох кісток правого передпліччя; множинні синці та садна на голові, в ділянці тазу, на верхніх і нижніх кінцівках. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень має ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження заподіяні при житті та зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди та могли бути заподіяні при дорожньо - транспортній пригоді та спричинені при життєво дією тупих предметів по механізму удару в результаті удару частинами транспортного засобу, який рухався, з подальшим падінням і ударом об дорожнє покриття в тому числі за обставин дорожньо - транспортної пригоди, що вказані в описовій частині постанови слідчого. В мить травми потерпіла ОСОБА_30 могла знаходиться в вертикальному, або близькому до нього положенні, та в момент первинного контакту-удару виступаючими частинами транспортного засобу була звернута лівою переднє боковою поверхнею тіла по відношенню до транспортного засобу, чи перебувала у близькому до цього положенні. Слідів та ушкоджень, які свідчили б про переїзд тіла колесами транспортного засобу, що рухався, не виявлено. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 є комплекс тілесних ушкоджень: закрита внутрішньочерепна травма - крововилив в м`які тканини голови, травматичні крововиливи в м`які мозкові оболонки; закрита травма грудної клітки - забій легень, забій серця; закрита травма живота-розрив печінки; забій правої нирки, забій правої надниркової залози в сполученні з закритим переломом правої стегневої кістки, відкритим переломом обох кісток правого передпліччя, які супроводжувались травматичним шоком. Причина настання смерті знаходиться в прямому причинно - наслідковому зв?язку з комплексом отриманих тілесних ушкоджень. Смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_4;

висновком експерта № 2033 від 14.10.2024, в якому зазначено, що при судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_14 етанол не виявлений;

висновком експерта №1871 від 22.10.2024 згідно якого при судово-медичній гістологічній експертизі шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_14 було встановлено, що крововиливи в товщу мозку та м`які мозкові оболонки представлених фрагментів головного мозку без реактивних змін. Крововиливи в епікарді та міокарді представленого фрагменту серця без реактивних змін. Крововиливи в тканині представлених фрагментів легень без реактивних змін. Крововиливи з розривом тканини в представленому фрагменті печінки без реактивних змін. Крововиливи в паранефральну клітковину представлених фрагментів правої нирки та правої надниркової залози без реактивних змін. Встановлені порушення кровообігу та деліпідізація клітин кори надниркової залози;

висновком експерта №124 від 07.10.2024 згідно якого на тілі ОСОБА_15 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом шийного відділу хребта ( розрив між хребцевого диску між 2-3 шийними хребцями), забій спинного мозку; Закрита травма грудної клітки-переломи 4,5,6,7,8,9,10 ребер справа, забій обох легень; розрив печінки, розрив правої нирки; закритий перелом кісток тазу ( перелом правої вертлюжної западини та правої клубової кістки; множинні садна, поверхневі забійні рани та садна на обличчі, синець та садна на грудній клітці, синець та садно на правій нижній кінцівки. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень має ознаки тяжкого ступеню тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Виявлені тілесні ушкодження заподіяні при житті та зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо транспортної пригоди та могли бути заподіяні при дорожньо транспортній пригоди та спричинені при життєво дією тупих предметів по механізму удару в результаті удару частинами транспортного засобу, який рухався, з подальшим падінням і ударом об дорожнє покриття в тому числі за обставин дорожньо-транспортної пригоді, що вказані в описовій частині постанови слідчого. В мить травми потерпіла ОСОБА_15 могла знаходиться в вертикальному, або близькому до нього положенні, та в момент первинного контакту-удару виступаючими частинами транспортного засобу була звернута правою боковою поверхнею тіла по відношенню до транспортного засобу, чи перебувала у близькому до цього положенні. Слідів та ушкоджень, які свідчили про переїзд тіла колесами транспортного засобу, що рухався, не виявлено. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_15 є комплекс тілесних ушкоджень: закритий перелом шийного відділу хребта (розрив між хребцевого диску між 2-3 шийними хребцями) з забоєм спинного мозку; закрита травма грудної клітки-переломи 4,5,6,7,8,9,10 ребер справа, забій обох легень; розрив печінки, розрив правої нирки; закритий перелом кісток тазу (перелом правої вертлюжної западини та правої клубової кістки які супроводжувались травматичним шоком. Причина настання смерті знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з комплексом отриманих тілесних ушкоджень. Смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_4;

висновком експерта №2034 від 14.10.2024, в якому вказано, що при судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_15 етанол не виявлений;

висновком експерта №1872 від 22.10.2024 згідно якого при судово-медичній гістологічній експертизі шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_15 було встановлено, що крововиливи в м?які мозкові оболонки представленого фрагменту мозку без

реактивних змін. Крововиливи в товщі печінки та прилеглій клітковині надниркових залоз без реактивних змін. Встановлено порушення кровообігу в тканинах досліджуваних органів;

Диском з записом показів свідка ОСОБА_20 , наданих на досудовому розслідуванні відповідно до вимог ст. 225 КПК України та заслуханих в даному судовому засіданні при дослідженні доказів;

Довідкою Чернігівського обласного центру з гідрометеорології від 14.10.2024 з якої вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 погодні умови області формував північно-західний циклон. Спостерігалась хмарна погода, з 17 год. 20 хв. до 21 год.00 хв. Відмічалась слабка димка, яка погіршувала видимість до 7 км. Відносна вологість повітря була у межах 94-96 %;

протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_20 від 15.10.2024, та доданими до нього фототаблицями, в ході якого по її показах було визначено місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_4 на узбіччі дороги пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , в момент наїзду на них автомобіля, при цьому, що останння знаходилась ближче до бордюру, а ОСОБА_41 - поруч з нею, зліва, місце розташування самого свідка в момент наїзду на пішоходів, розташування автомобіля після ДТП, ширину тротуару, пошкодження на бордюрному камені. За результатами слідчого експерименту складено схему;

протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_20 від 13.11.2024, під час якого за її показаннями було визначено темп та траєкторію руху пішоходів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_4 від АЗС «Авантаж 7», боковий інтервал автомобіля «Opel Vectra», а також швидкість руху автомобіля - близько 120 км/год. та відстань, з якої настає видимість пішоходів при ввімкненому ближньому та дальньому світлі фар;

протоколом зняття показань з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото, кінозйомки, відеозапису від 18.10.2024, в якому зазначено, що було вилучено копії відеозаписів з камер відеоспостереження, встановлених на будівлі АЗС, за період з 19 год. 00 хв. по 20 год. 30 хв. ІНФОРМАЦІЯ_4, які зафіксували інформацію, що має значення для розслідування дорожньо-транспортної пригоди;

протоколом огляду від 26.11.2024, флеш-накопичувача microSD торгової марки «Goodram», на якому збережені відеозаписи з камер відеоспостереження АЗС «Авантаж 7», розташованої в с. Нова Басань, Ніжинського району, Чернігівської області по вул. Шевченка, 66а., які переглянуті в судовому засіданні, на яких зафіксовано обстановку ІНФОРМАЦІЯ_4 на території АЗС та прилеглій ділянці проїзної частини вул. Шевченка, а також близько 19 год. 28 хв. - трьох пішоходів, зовнішність яких відповідає ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_20 , які рухалися під правим краєм проїзної частини в напрямку с. Старий Биків. При цьому ОСОБА_14 тримала в руках увімкнений ліхтар. О 19 год. 30 хв. в полі оглядовості камери в районі світла ліхтаря магазину, що по вул. Шевченка, 69 з`явилось світло невеликого ліхтаря, яке переміщується зліва на право. Також поряд з вказаним світлом в зазначений час з`явились силуети трьох пішоходів. О 19 год. 32 хв. 24 сек. в полі оглядовості камери в районі світла ліхтаря магазину, з`явилось світло, що освітлює будівлю вказаного магазину. Зазначене світло, яке утворене фарами автомобіля, що рухався по вул. Шевченка зі сторони с. Старий Биків раптово зникло о 19 год.32 хв.26 сек. З моменту появи пішоходів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ОСОБА_20 , в полі оглядовості камери о 19 год. 32 хв. 24 сек. до місця пригоди не рухалось жодного автомобіля зі сторони центру с. Нова Басань, окрім автомобіля о 19 год.29 хв.13 сек., який в подальшому з`їхав на перехресті на вул.. Полонського, не доїжджаючи до місця ДТП. На момент його появи в полі зору камери відеоспостереження пішоходи також перебували в полі зору камери та рухались під правим краєм проїзної частини.

висновком експерта № СЕ-19/125-24/12919-ІТ від 25.11.2024 в якому зазначено, що на момент огляду в робочій гальмівній системі автомобіля «Opel Vectra» несправностей, які б перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП не виявлено, не виявлено також і несправностей в системі рульового керування та в фарах головного світла вказаного вище транспортного засобу;

висновком експерта № СЕ-19/125-24/13016-ІТ від 22.11.2024 за результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю: 10.4 «транспортно-трасологічні дослідження»), згідно якого наїзд автомобіля «Opel Vectra» (номерний знак НОМЕР_1 ) на пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відбувся на правому (з урахуванням напрямку руху в сторону центру с. Нова Басань) узбіччі, до місця розташування об?єктів з позначками «10» (лівий ботинок ОСОБА_31 ) і «11» (ручка для письма з ліхтариком), тобто не меншій ніж 87 + 9,1 = 96,1 від умовної лінії, яка є проекцією ближнього краю об`єкту у вигляді чотири кутника, з вписаним в середині цифрами «69», на край проїжджої частини. За недостатньої інформативності «Схеми №1 до протоколу огляду місця ДТП від 07.10.2024, який проводився по вул. Шевченка 69 с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області, встановити місце наїзду автомобіля «Opel Vectra» (номерний знак НОМЕР_1 ) на пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 в конкретних розмірних параметрах, відносно будь яких сталих об`єктів, в межах проведення даної експертизи, неможливо;

висновком експерта № СЕ-19/125-24/15578-ІТ від 09.12.2024 за результатами проведеної судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод»), згідно якого в умовах місця події викладених в постанові, з технічної точки зору, розрахункова величина гранично допустимої нормативної швидкості руху автомобіля «Opel Vectra» (номерний знак НОМЕР_1 ), за умов відсутності бокового юзу шин коліс, при русі на ділянці закруглення проїзної частини дороги, параметри якого встановлені під час огляду місця ДТП від 07.10.2024 та знаходиться в зоні дії дорожнього знаку 5.49, на вул. Шевченко, с. Нова Басань, Ніжинського району, Чернігівської області, в відповідності до технічних вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України дорівнює близько 95,1?116,5 км/год. В умовах місця події викладених в постанові, з технічної точки зору, водій автомобіля ОСОБА_5 повинен був, в відповідності до вимог п. 12.2 Правил дорожнього руху України, обирати величину швидкості керованого автомобіля, за умов видимості елементів дороги на відстані 41,0 м (при ближньому світлі фар), не більше ніж розрахункова величина нормативної гранично допустимої швидкості близько 56,8? 68 км/год. В умовах місця події викладених в постанові, з технічної точки зору, водій автомобіля ОСОБА_5 повинен був, в відповідності до вимог п. 12.2 Правил дорожнього руху України, обирати величину швидкості керованого автомобіля, за умов видимості елементів дороги на відстані 64 м (при дальньому світлі фар), не більше ніж розрахункова величина нормативної гранично допустимої швидкості близько 72,8 ? 87,5 км/год. Є очевидним без застосування спеціальних пізнань що в умовах місця події викладених в постанові, при русі в межах населеного пункту позначеного дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», в відповідності до вимог п.12.4 Правил дорожнього руху України, водій автомобіля «Opel Vectra» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 повинен був обирати швидкість керованого автомобіля не більше ніж 50 км/год.

В умовах місця події викладених в постанові за показами свідка ОСОБА_20 , водій автомобіля «Opel Vectra» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 повинен був діяти в відповідності до технічних вимог термінів «автомобільна дорога, вулиця (дорога)» та «узбіччя» п. 1.10, а також технічних вимог інформаційно-вказівного знаку 5.49 «Початок населеного пункту», п. 12.4, п. 12.2 (з урахуванням визначення терміну «видимість у напрямку руху» п. 1.10), п. 12.1 (з урахуванням визначення терміну «безпечна швидкість» та «дорожні умови» п. 1.10) Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події викладених в постанові за показами свідка ОСОБА_26 водій автомобіля Opel Vectra (НОМЕР_2) ОСОБА_5 повинен був діяти в відповідності до технічних вимог термінів «автомобільна дорога, вулиця (дорога)» та «узбіччя» п. 1.10, а також технічних вимог інформаційно-вказівного знаку 5.49 «Початок населеного пункту», п. 12.4, п.12.2 (з урахуванням визначення терміну «видимість у напрямку руху» п. 1.10), п. 12.1 (з урахуванням визначення терміну «безпечна швидкість» та «дорожні умови» п. 1.10) та додатково в відповідності до технічних вимог п. 12.9 г) Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події викладених в постанові за показами свідка ОСОБА_27 водій автомобіля Opel Vectra (НОМЕР_2) ОСОБА_5 повинен був діяти в відповідності до технічних вимог термінів «автомобільна дорога, вулиця (дорога)» та «узбіччя» п. 1.10, а також технічних вимог інформаційно-вказівного знаку 5.49 «Початок населеного пункту», п. 12.4, п.12.2 (з урахуванням визначення терміну «видимість у напрямку руху» п. 1.10), п. 12.1 (з урахуванням визначення терміну «безпечна швидкість» та «дорожні умови» п.1.10) Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події, викладених в постанові за показами водія автомобіля Opel Vectra (НОМЕР_3) ОСОБА_5 , він повинен був діяти в відповідності до технічних вимог термінів «автомобільна дорога, вулиця (дорога)» та «узбіччя» п. 1.10, а також технічних вимог технічних вимог інформаційно-вказівного знаку 5.49 «Початок населеного пункту», п. 12.4, п. 12.2 (з урахуванням визначення терміну «видимість у напрямку руху» п. 1.10), п. 12.1 (з урахуванням визначення терміну «безпечна швидкість» та «дорожні умови» п. 1.10) Правил дорожнього руху України, та додатково в відповідності до технічних вимог п. 19.3 Правил дорожнього руху України.

В умовах місця події викладених в постанові за показами свідка ОСОБА_20 , за умов відсутності обставин які б позбавляли водія автомобіля Opel Vectra ( НОМЕР_1 ) ОСОБА_5 можливості самостійно обирати безпечні прийоми керування керованого автомобіля та величину швидкості керованого автомобіля, то відповідно, з технічної точки зору, вбачається наявність технічного причинного зв`язку між діями водія автомобіля Opel Vectra (НОМЕР_2) ОСОБА_5 в умовах місця події щодо вибору величини швидкості руху керованого автомобіля 120 км/год, в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, та подією виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

В умовах місця події викладених в постанові за показами свідка ОСОБА_26 відсутні обставини які б позбавляли водія автомобіля можливості самостійно обирати безпечні прийоми керування керованого автомобіля та величину швидкості керованого автомобіля до початку заокруглення, то відповідно, в умовах місця події за показами свідка ОСОБА_26 , з технічної точки зору, вбачається наявність технічного причинного зв`язку між діями водія автомобіля в умовах місця події щодо «різкого натиснення на гальма», що призвело до втрати керованості та занесення і подальшого виїзду за межі проїзної частини на узбіччя, в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п. 12.9 г) Правил дорожнього руху України, та подією виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

В умовах місця події викладених в постанові за показами свідка ОСОБА_27 , з технічної точки зору, відповісти на поставлене питання неможливо через неповноту комплексу її показів (за її показами вона перебувала на задньому пасажирському сидінні і не спостерігала за діями водія і дорожньою обстановкою).

В умовах місця події, викладених в постанові за показами водія автомобіля Opel Vectra (НОМЕР_2) ОСОБА_5 відсутні обставини які б позбавляли його можливості самостійно обирати безпечні прийоми керування керованого автомобіля та величину швидкості керованого автомобіля до початку заокруглення, то відповідно в умовах місця події за показами водія автомобіля початку Opel Vectra (НОМЕР_2) ОСОБА_5 вбачається наявність технічного причинного зв`язку між його діями в умовах місця події щодо виїзду за межі смуги для руху на узбіччя при засліпленні, в яких вбачається невідповідність технічним вимогам п. 19.3 Правил дорожнього руху України, та подією виникнення даної дорожньо- транспортної пригоди.

Стороною захисту не надано суду жодного доказу, що зазначені висновки експертів виготовлялись під тиском, мають сліди фальсифікації і т.і.

Показання свідка - очевидця ДТП ОСОБА_20 узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, а також з показами свідка ОСОБА_22 який прибув на місце ДТП через декілька хвилин після пригоди, а тому у суду не виникає сумніву у їх правдивості, оскільки на досудовому розслідуванні в суді Новозаводського районного суду м. Чернігова надавала чіткі, послідовні покази. Також по її показах при проведенні слідчих експериментів були відтворені обставини вчинення обвинуваченим дорожньо - транспортної пригоди.

Також в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_18 - пасажирки автомобіля «Opel Vectra» під керуванням ОСОБА_5 .

Так,свідок ОСОБА_26 пояснила в суді, що ІНФОРМАЦІЯ_4 автомобіль Опель під керуванням ОСОБА_5 під`їжджаючи до заокруглення дороги рухався зі швидкістю 60-70 км/год., останній побачивши зустрічний транспортний засіб почав плавно гамувати, але автомобіль засліпив його на заокругленні дороги, і ОСОБА_5 почало заносити вправо і він знову трохи пригальмував , але автомобіль вдарившись заднім правим колесом об бордюр, проїхавши секунду по узбіччю, почав перекидатись на 360 градусів, так як відчула, що вона знаходиться у автомобіля вверх ногами. Потім транспортний засіб зупинився на всі чотири колеса у кюветі під нахилом, задня частина вдавлена у землю, передня частиною до дороги. З автомобіля вийшов ОСОБА_5 , допоміг ОСОБА_27 а вона вийшла сама. Після цього до них підбігли люди та почали кричати, що ми збили дітей. Оскільки на вулиці було темно і вона постійно дивилась мобільний телефон, то не бачила жодних пішоходів на узбіччі, та не може сказати, який саме транспортний засіб засліпив обвинуваченого. Слідча запрошувала її на проведення слідчого експерименту, але вона не змогла прибути на вказану дату.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 вони виїхали з м. Прилуки в м. Київ, та близько 19 год.30 хв. перебували в с. Нова Басань. Вона знаходилась на задньому пасажирському сидіння за водієм. За дорогою не слідкувала, дивилась мобільний телефон та була в навушниках, тому світла фар зустрічного автомобіля не бачила, але під`їжджаючи до заокруглення догори відчула, що ОСОБА_5 який перебував за кермом автомобіля почав пригальмовувати, але автомобіль почало заносити вправо, відчула удар і автомобіль почало перекидати. Як саме відбувалось перекидання вона не пам`ятає, з якою швидкістю рухався транспортний засіб сказати не може. Після перекидання, автомобіль зупинився у кюветі на всі колеса, вона вибралась через праві дверцята. На подушки безпеки вона уваги не звертала. Після того, як вони зупинились до них підбігла дівчинка і почала говорити, що їх автомобіль збив двох дівчат. Достовірно їй стало відомо, що під автомобілем були діти тільки у кареті швидкої допомоги. На узбіччі під час заносу автомобіля вона жодних пішоходів не бачила. Вона була запрошена слідчим для проведення слідчого експерименту за її показами, але на вказану дату не з`явилась у зв`язку з поганим самопочуттям.

До вказаних показів про те: що під`їжджаючи до заокруглення дороги обвинувачений рухався зі швидкістю 60-70 км/год.; що його засліпив автомобіль який рухався в зустрічному з ним напрямку; що автомобіль перекидався, суд відноситься критично, оскільки вказані покази суперечать дослідженим у суді доказам зокрема: протоколу огляду місця події, слідчим експериментам, висновкам експертиз, відеозаписам переглянутим в суді з камер відеоспостереження АЗС « Авантаж 7», показам свідка ОСОБА_20 , експертів ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 . Також суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_26 є цивільною дружиною обвинуваченого, а ОСОБА_18 перебуває з останнім в дружніх стосунках, а тому вони зацікавленні в розгляді кримінального провадження та у звільненні ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин. Крім того, суд звертає увагу, що на проведення слідчого експерименту по їх показах ОСОБА_26 та ОСОБА_18 до слідчого не з`явились по надуманим причинам .

Згідно з приписами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці зазначає про те, що основним аспектом права на справедливий судовий розгляд у кримінальному провадженні, включаючи елементи такого провадження, що відносяться до процедури, має бути змагальність, і що має бути забезпечена рівність сторін між обвинуваченням та захистом. Право на змагальний судовий процес у кримінальній справі означає, що і обвинувачення, і захист повинні мати можливість володіти інформацією, ознайомитись із матеріалами і могти прокоментувати зауваження та докази, подані іншою стороною, а також надавати щодо них пояснення.

Під час судового розгляду стороною захисту самостійно проведено експертизу № 1163-Е від 14.03.2025 поза межами досудового розслідування кримінального провадження, тобто після виконання вимог ст. 290 КПК України та проведення вказаної експертизи позбавило права сторони обвинувачення поставити перед експертом запитання, які б вона вважала необхідними для отримання відповіді на них, що є порушенням ст. 22 КПК України щодо принципу змагальності сторін, що є недопустимим.

Вказаний висновок зазначений у постанові Верховного Суду від 30.05.2024 у справі № 721/827/21.

Однак, з метою об`єктивного проведення судового розгляду вказаний висновок експерта був досліджений судом та учасники кримінального провадження висловили свої позиції щодо вказаного висновку експерта ОСОБА_32 .

Суд, не може взяти до уваги висновок вищезазначеної експертизи проведеної експертом безпосередньо за клопотанням захисника ОСОБА_8 , оскільки у висновку зазначено, що початкова швидкість автомобіля на момент початку слідів на поверхні дороги, становить близько 65 км/год та наданий відповідний розрахунок. В судовому засіданні експерт пояснив, що швидкість руху ним визначалась з урахуванням характерних слідів, залишених на місці пригоди та характеру переміщення автомобіля в кінцеве положення з урахуванням перекидання. Характерні сліди перекидання аварійного характеру - це вирване заднє ліве колесо. Автомобіль не міг переміститися в кінцеве положення без перекидання. При цьому зазначив, що при наданні висновку враховувалось положення автомобіля, яке зафіксоване на схемі ДТП а саме знаходження автомобіля на лівій стороні. В дослідницькій частині експертизи враховувались фотознімки на яких зафіксований автомобіль перевернутий на лівий бік, а в салоні з лівого боку спрацювали подушки безпеки, що на його думку вказує на контактування автомобіля з опорною поверхнею при перекиданні автомобіля. При визначенні швидкості руху, як зазначив експерт ним не враховувався бордюрний камінь, який відмежовував проїзну частину від узбіччя, оскільки в схемі відсутні відомості стосовно його висоти - 15 см.

В судовому засіданні встановлено, що після ДТП автомобіль «Opel Vectra» знаходився в кюветі на всіх чотирьох колесах, але щоб дістати тіла загиблих автомобіль був перевернутий на лівий бік, і саме в такому положенні був зафіксований транспортний засіб на фотознімках, тобто перебування в такому положення автомобіля під час складання схеми пригоди та фотографування не пов`язане з перекиданням автомобіля на лівий бік. Експерт ОСОБА_29 зазначив, що тілесні ушкодження ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які зазначені у висновках не могли виникнути при перекиданні транспортного засобу і падінні на тіла потерпілих. При падінні транспортного засобу на тіло людини було б значно більші тілесні ушкодження, так як множинні переломи грудної клітки, ребер не по одній лінії, як у ОСОБА_15 а по багатьох, розрив серця, легень, грудного відділу аорти. Так, у потерпілих є розриви, але ці розриви від тиску, але від падіння транспортного засобу це були б масивні травми. Обвинувачений в судовому засідання стверджував, що автомобіль перекидався і після перекидання зупинився на всіх чотирьох колесах, а загиблі знаходились під днищем автомобіля. Вказане судово - медичним експертом взагалі виключає факт перекидання автомобіля. Крім того, експерт ОСОБА_28 в судовому засіданні зазначив, що на схемі ДТП зафіксовано декілька слідів коліс на бордюрному камені. Це позначки 2,4,7,8, це як зазначено сліди юзу коліс. Сліди переривчасті і потім відстань між ними дуже значна, це свідчить про те, що відбулось переміщення не повздовжнє, а бокове. Це характерна ознака бокового переміщення. Сліди юзу зазначені на схемі, перші сліди це довжина 1,8 та 1,3 в подальшому 7,8. Перший виїзд автомобіля був за межі проїзної частини, де відображено один слід, потім ковзання по бордюрному каменю-це був перший виліт автомобіля за межі проїзної частини, а в подальшому його кидало, тому що бордюрний камінь, мабуть, його підняв трохи. Те, що підняв - характерні ознаки цьому є переривчасті сліди, то вони є то їх не має. Тобто не було повного контакту транспортного засобу з опорною поверхнею. Сліди 5-6 і 7-8 вони знаходяться по прямій, вздовж обочини і відстань між ними близько 2 метрів. Тому сказати не можна в якому положенні був автомобіль , чи це боком, чи це прямо. Він мав підстрибнути, частина відірватись від опорної поверхні, частина залишитись і стрибати по опорній поверхні. Висновки транспортно-трасологічної експертизи проведеної експертом ОСОБА_28 та судово - медичної експертизи проведеної експертом ОСОБА_29 узгоджуються між собою та з іншими доказами дослідженими в суді.

Також експерт ОСОБА_33 в своєму висновку зазначив,що вказана в показаннях свідка ДТП ОСОБА_20 величина швидкості руху автомобіля «Opel Vectra» під керуванням ОСОБА_5 120 км/год є технічно неспроможною, враховуючи його висновки та розрахунки, які ним проводились для визначення швидкості руху автомобіля, яка зазначена в першому пункті експертизи - близько 65 км/год. При цьому слід зазначити, що швидкість руху автомобіля 120 км/год. було встановлено під час проведення слідчого експерименту за участю вказаного свідка. Разом з тим, експерт врахував покази ОСОБА_5 , щодо швидкості руху автомобіля з якою він рухався під`їжджаючи до заокруглення дороги, яка не підтверджена жодною слідчою дією, так як обвинувачений відмовився від проведення слідчого експерименту.

Крім того експерт ОСОБА_33 зазначив в своєму висновку, що за умови засліплення водія автомобіля «Opel Vectra» ОСОБА_5 світлом фар зустрічного автомобіля на криволінійній ділянці дороги, вбачати в його діях невідповідність вимогам п.п. 12.1 та 19.3 ПДР у частині виїзду автомобіля за межі смуги руху - підстави технічного характеру відсутні.

Встановити експертним шляхом причинний зв`язок між обраним водієм швидкісним режимом та настанням даної дорожньо-транспортної пригоди не представляється можливим з причин, викладених у дослідницькій частині. Вирішити питання щодо причинного зв`язку між діями водія в частині дотримання вимог п.п. 12.2, 12.4 та 12.9 (б) ПДР та настанням ДТП також не представляється можливим.

Разом з тим зазначає що однією з причин виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди експерт називає засліплення водія автомобіля «Opel Vectra» ОСОБА_5 світлом фар зустрічного автомобіля, що спричинило тимчасову втрату можливості контролювати межі смуги руху на криволінійній ділянці дороги, призвело до виїзду автомобіля за межі проїзної частини, подальшої втрати керування, його перекидання та контакту з пішоходами, які рухались узбіччям.

Висновок про засліплення водія ОСОБА_5 світлом фар зустрічного автомобіля зроблений експертом без врахування всіх доказів зібраних органом досудового розслідування, досліджених в суді. Так свідок ОСОБА_20 , в своїх показах наданих 26.12.2924 під час її допиту слідчим суддею на досудовому розслідування зазначила, що інших транспортних засобів які б рухались в зустрічному напрямку не було. У разі якби такий автомобіль рухався позаду них, то він би освітив дорогу. З переглянутого в судовому засіданні відеозапису з камери відеоспостереження АЗС «Авантаж 7», вбачається, що з моменту появи пішоходів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . ОСОБА_20 , в полі оглядовості камери о 19 год 32 хв. 24 сек. і до місця пригоди не рухалось жодного автомобіля зі сторони центру с. Нова Басань, окрім автомобіля о 19 год.29 хв.13 сек., який в подальшому з`їхав на перехресті на вул. Полонського, не доїжджаючи до місця ДТП. На момент його появи в полі зору камери відеоспостереження пішоходи також перебували в полі зору камери та рухались під правим краєм проїзної частини. Отже, вказаний висновок експерта ґрунтується тільки на показах обвинуваченого та свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які, як вже зазначалось вище, зацікавлені в розгляді даного кримінального провадження.

Також слід зазначити, що від проведення слідчого експерименту 16.10.2024 для перевірки показів ОСОБА_5 , експериментальним шляхом з проведенням відповідних замірів та складення відповідної схеми обвинувачений в присутності адвоката відмовився, посилаючись на невідповідність погодних умов, тим умовам які були ІНФОРМАЦІЯ_4. Свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_18 також не з`явились до слідчого для проведення слідчого експерименти по їх показам.

Щодо доводів сторони захисту, яка, посилаючись на висновок експерта ОСОБА_34 , просить слідчий експеримент за показами ОСОБА_20 , визнати недопустимим доказом, обґрунтовуючи тим, що, оскільки експертом визначена швидкість руху автомобіля близько 65 км/год, то вказана в показаннях свідка швидкість руху 120 км/год. є технічно неспроможною, суд вважає зазначити наступне.

Судом досліджувався вищезазначений висновок експерта та не взятий до уваги з вище зазначених підстав.

Крім того, згідно з вимогами ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до вимог ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Проведення слідчого експерименту допускається за умови, що при цьому не створюється небезпека для життя і здоров`я осіб, які беруть у ньому участь, чи оточуючих, не принижуються їхні честь і гідність, не завдається шкода.

Згідно з приписами ч. 7 ст.223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 226 КПК України допит малолітньої або неповнолітньої особи проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря.

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 13.11.2024 він проводився за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_20 законного представника ОСОБА_35 , психолога ОСОБА_36 , представника потерпілих ОСОБА_13 , понятих ОСОБА_37 та ОСОБА_38 яким слідчим роз`яснені їх права та обов`язки. Тобто вимоги вищезазначених правих норм які регулюють проведення слідчого експерименту за участі неповнолітнього свідка органами досудового розслідування не порушені. З метою визначення дійсної швидкості руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 під час слідчого експерименту автомобіль з різною швидкістю рухався по траєкторії руху автомобіля обвинуваченого в момент ДТП- 60, 70,80, але свідок зазначала, що швидкість руху була значно вищою. Для забезпечення безпеки всіх учасників експерименту дія була перенесена на пряму ділянку дороги безпосередньо перед місцем ДТТ, яку автомобіль проїжджав зі швидкістю 90,100,110,120 км/год. Свідок ОСОБА_20 підтвердила, що автомобіль, який скоїв дорожньо-транспортну пригоду рухався саме зі швидкістю 120 км/год. Після закінчення слідчої дії протокол був прочитаний всім учасникам вголос, які своїми особистими підписами підтвердили правильність викладеного. Будь-які зауваження у протоколі відсутні.

Отже, швидкість руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 , встановлена проведеним слідчим експериментом, враховувалась експертом ОСОБА_25 при наданні висновку № СЕ -19/125-24/15578-ІТ від 09.12.2024, який також узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження і який суд приймає до уваги.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оцінивши вищевказані докази, які є належними та допустимими та які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при збору даних доказів не було встановлено.

Показання обвинуваченого спростовуються дослідженими та покладеними в обґрунтування вироку доказами, до яких суд відноситься, як до правдивих та таких, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєному кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження і його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Показання обвинуваченого спростовуються дослідженими та покладеними в обґрунтування вироку доказами, до яких суд відноситься, як правдивих та таких, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 та обставин, які його обтяжують - не встановлено.

В судовому засіданні відповідаючи на запитання представника потерпілих ОСОБА_13 обвинувачений зазначив, що він щиро кається.

Суд не вважає сказане обвинуваченим, як обставину, яка пом`якшує його покарання, оскільки останній шкоду не відшкодував, щодо заявлених вимог потерпілих про відшкодування моральної шкоди, яка заподіяна ним у зв`язку зі смертю малолітніх дітей зазначив, що підтримує тільки відзив, який надав адвокат, в якому останній просив позовні вимоги про стягнення моральної шкоди залишити без задоволення, оскільки потерпілі не надали доказів на обґрунтування моральної шкоди. Потерпілі в своїх поясненнях вказували, що обвинувачений не просив у них пробачення, не висловлював слів жалю, щодо загибелі їх дітей.

У своїх постановах у справах № 761/23886/14-к від 10.09.2019, № 199/6365/19 від 15.11.2021 Верховний Суд зазначав, що розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів.

Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. При цьому, щире каяття не є тотожним поняттям до визнання вини (визнання особою факту вчинення нею злочину).

Дій, які б свідчили про щире каяття у вчиненні злочину обвинувачений ОСОБА_5 , під час судового розгляду кримінального провадження не вчиняв, а його поведінка не свідчить про щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд.

При цьому відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

Крім того, у справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Досягнення виправлення засудженого допускає усунення суспільної небезпечності особи, тобто такий вплив покарання, внаслідок якого у винного з`являється схильність до законослухняної поведінки. Сам по собі факт призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує почуття справедливості у суспільстві.

Визначаючи покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості наслідків правопорушення - загибель двох малолітній дітей, що значно підвищує суспільну небезпечність особи винного,його відношення до вчиненого, сімейний та матеріальний стан, не працює та не одружений, неповнолітній дітей на утриманні не має, стан здоров`я, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, його вік, за місцем навчання характеризується позитивно, позицію потерпілих щодо призначення покарання обвинуваченому, заподіяна шкода не відшкодована, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, висновок органу пробації, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, дійшов висновку про призначення йому покарання передбаченого санкцією ч. 3 ст. 286 КК України, у виді реального позбавлення волі, враховуючи вчинення тяжкого злочину з необережності. Вирішуючи питання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд приходить до висновку про доцільність його застосування, в зв`язку із тим, що обвинувачений є водієм, має відповідне посвідчення на право керування транспортними засобами, а також те, що даний злочин було вчинено у результаті грубого порушення вимог ПДР. Дане покарання виконувати відповідно до вимог ст. 72 КК України.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо заявлених потерпілими цивільних позовів про стягнення заподіяної моральної шкоди, витрат на поховання та витрат на правову допомогу з обвинуваченого та ПрАТ «Страхова Група «ТАС» на їх користь слід зазначити таке.

Потерпілий ОСОБА_9 у поданому цивільному позові просить стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 48 000 грн моральної шкоди, а з обвинуваченого ОСОБА_5 - 4 952 000 грн. моральної шкоди. Крім того, заявляє вимогу про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 55 850 грн.

Потерпіла ОСОБА_10 у своєму цивільному позові просить стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 48 000 грн. моральної шкоди та 21 500 грн. матеріальної шкоди, а з обвинуваченого ОСОБА_5 - 4 952 000 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу у сумі 34 850 грн.

Потерпілий ОСОБА_11 - просить стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 48 000 грн. моральної шкоди, а з обвинуваченого ОСОБА_5 - 4 952 000 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу у розмірі 34 850 грн.

Потерпіла ОСОБА_12 - просить стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 48 000 грн. моральної шкоди, та 13 100 грн. матеріальної шкоди, а з обвинуваченого ОСОБА_5 - 4 952 000 грн. моральної шкоди та витрати на правову допомогу у сумі 55 850 грн.

Обґрунтовуючи свої цивільні позовні вимоги, потерпілі зазначають, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_5 з вини обвинуваченого ОСОБА_5 , їхнім донькам були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких останні померли. У зв`язку із цим їм завдано значної моральної шкоди. Зокрема, кожен із потерпілих вказує, що смерть рідної доньки стала для них непоправною втратою, яка призвела до тяжких душевних страждань, психологічного надлому та втрати життєвих орієнтирів. Вони наголошують, що між ними та їхніми доньками існував особливо тісний емоційний зв`язок, притаманний відносинам батьків і дітей. Діти були турботливими, працелюбними, завжди допомагали батькам, підтримували їх у побутових та господарських справах, мали високі моральні якості, таланти та життєві перспективи. Смерть доньок завдала їм непоправної душевної рани: вони щодня переживають втрату, не можуть змиритися з тим, що більше ніколи не побачать, не обіймуть, не почують голосу своєї дитини. Це спричинило стійкі психоемоційні наслідки - втрату сну, погіршення стану здоров`я, вимушене лікування. Їхнє життя зазнало незворотних змін, вони втратили можливість жити звичним ритмом, виконання навіть повсякденних справ потребує від них значних зусиль. Смерть їхніх дітей стала для них найбільшою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню, оскільки вони були позбавлені майбутнього - можливості бачити, як їхні діти дорослішають, створюють власні сім`ї, дарують радість спілкування з онуками. Участь у численних слідчих та судових діях ще більше поглибила їхні моральні страждання, адже кожного разу вони були змушені знову й знову переживати обставини загибелі доньки, що завдавало їм додаткового сильного душевного болю та стресу. У зв`язку з викладеним потерпілі вважають, що факт заподіяння їм моральної шкоди є очевидним і доведеним, а її розмір має бути оцінений судом з урахуванням тяжкості немайнових втрат, безповоротності наслідків, глибини пережитих ними страждань, тривалості та непереборності душевного болю.

Потерпілі та їх представник заявлені цивільні позови підтримали з підстав, зазначених в них та просили задовольнити. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що щодо вимог заявлених про стягнення моральної шкоди то він повністю підтримує доводи свого захисника, викладені у відзивах на позови. Разом з тим, вимоги потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди визнав у повному обсязі. Щодо заявлених витрат на правову допомогу - залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого у своїх відзивах на цивільні позови потерпілих просив в частині відшкодування моральної шкоди, позови залишити без задоволення, оскільки заявлені вимоги є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

Представник ПрАТ «Страхова група «ТАС» у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та місце проведення судового засідання, а також отримав копію ухвали суду та копії позовних заяв потерпілих, про що свідчить наявне в матеріалах кримінального провадження рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Письмових пояснень, відзиву чи будь-яких доказів щодо поданих цивільних позовів не надав.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю чи майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальника.

При настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю чи майну третьої особи. Потерпілому також відшкодовується моральна шкода, передбачена п.1,2 ч.2 ст .23 ЦК України.

Згідно зі ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, зокрема у випадках, коли таку шкоду спричинено внаслідок смерті членів її сім`ї чи близького родича. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

На момент виникнення страхового випадку (враховуючи мінімальну заробітну плату станом на 2024 рік) дана сума на одного померлого складала 96 000 грн., а на двох померлих -192 000 грн.

З аналізу даних норм вбачається, що моральна шкода відшкодовується кожному потерпілому у рівних частинах. Враховуючи наявність у справі чотирьох потерпілих остання сума повинна ділитись на кількість потерпілих. Таким чином кожному потерпілому підлягають виплати по 48 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Отже враховуючи вищевикладене суд вважає, що з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь кожного з потерпілих підлягає стягненню по 48 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Згідно з приписами п.27.4.ст.27 Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

В матеріалах справи наявні підтверджуючі квитанції, подані потерпілими ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які понесли витрати на поховання померлих у розмірі відповідно -13 100 грн. та 21 500 грн.

Таким чином з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_12 слід стягнути кошти витрачені на поховання в сумі 13 100 грн., а на користь ОСОБА_10 - 21 500 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч.1, ч.5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо вона настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - у цьому випадку автомобіля.

Відповідно до вимог ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Судом встановлено, що потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є батьками загиблої ОСОБА_14 , а ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є батьками загиблої ОСОБА_15 .

Як встановлено в суді, у зв`язку із смертю ОСОБА_14 та ОСОБА_15 потерпілим заподіяна моральна шкода, яка полягала у душевних страждання, яких вони зазнали внаслідок непоправної втрати - втрати найближчих людей для них - доньок.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи встановлені судом обставини кримінального провадження, норми матеріального права та заявлені цивільні позови, суд дійшов висновку, що у потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 настали істотні моральні страждання у зв`язку із смертю їхніх малолітніх доньок, які стали наслідком вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити цивільні позови частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь кожного з потерпілих по 1 952 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані Главою 8 КПК.

Так, процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Приписами ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються з: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Вказана позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

За змістом ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішеннях ЄСПЛ від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілих судових витрат, понесених ними за надання правової допомоги їх представником - адвокатом ОСОБА_13 - ОСОБА_9 - 55 850 грн.; ОСОБА_10 - 34 850 грн.; ОСОБА_11 - 34 850 грн.; ОСОБА_12 - 55 850 грн.; суд враховує документи, які підтверджують його повноваження у відповідності до вимог ст.ст. 50,58 КПК України, договори про надання правової допомоги, додаткові угоди до вказаних договорів, акти виконаних робіт. Крім того представник потерпілих брав участь на досудовому розслідуванні даного кримінального провадження, складав позовні заяви від всіх потерпілих обґрунтовуючи їх вимоги, відповіді на відзиви, подавав клопотання та інші документи, що підтверджують реальність, обґрунтованість процесуальних витрат, а також сплату зазначених коштів адвокату за надання правової допомоги. Також суд враховує його постійну участь в суді, надання потерпілим належної правової допомоги під час проведення судових засідань, дослідженні доказів, висловлення позиції потерпілих при обговоренні заявлених сторонами клопотань.

Отже, з урахуванням вказаного, суд вважає, що процесуальні витрати на правову допомогу підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих.

Також у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів також підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Строк відбуття покарання слід рахувати з дати його фактичного затримання з 07.10.2024.

Скасувати арешт, накладений на автомобіль «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_2 ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.10.2024.

Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.3 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 8(восьми) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дати його фактичного затримання з 07 жовтня 2024 року.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 1 952 000 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі ) гривень 00 коп. моральної шкоди та 55 850 ( п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 1 952 000( один мільйон дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі ) гривень 00 коп. моральної шкоди та 34 850 (тридцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 1 952 000 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі ) гривень 00 коп. моральної шкоди та 34 850 (тридцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 1 952 000 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят дві тисячі ) гривень 00 коп. моральної шкоди. 55 850 ( п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят ) гривень 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 по 48 000 ( сорок вісім тисяч) гривень кожному у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_12 кошти витрачені на поховання в сумі 13 100 ( тринадцять тисяч сто) гривень 00 коп.

Стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_10 кошти витрачені на поховання в сумі 21 500 ( двадцять одну тисячу п`ятсот) гривень 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави за проведення експертиз 11 142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) гривні 60 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.10.2024 на автомобіль «Opel Vectra» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_39 , яка зареєстрована в АДРЕСА_3 .

Речові докази: лівий черевик, пара чобіт ОСОБА_15 , ручку з ліхтариком, змиви гуми з бордюру, які зберігаються в кімнаті речових доказів Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області після вступу вироку в законну силу - знищити;

Автомобіль «Opel Vectra» р.н. НОМЕР_2 який зберігається на майданчику для тримання транспортних засобів ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області - повернути власнику ОСОБА_39 .

Карту пам`яті марки «goodram» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1