Справа № 154/885/16 Провадження №11-сс/802/242/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового

засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 квітня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 на постанову прокурора (ЄРДР №0000594 від 21.07.2015),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 квітня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на постанову прокурора Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 31.03.2025 про відмову у задоволенні клопотання від 28.03.2025 про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000594 від 21.07.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, та скерування до суду клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що рішення прокурора, яке оскаржує захисник, не входить до вказаного переліку рішень, які можуть бути оскарженні слідчому судді під час досудового розслідування.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому не може вважатися законною та обґрунтованою.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає клопотання до суду. Однак прокурором не було виконано обов`язок щодо складання та подання до суду клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, як того вимагає закон і вказані обставини слідчим суддею не перевірені.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не надходило. Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просив здійснювати судовий розгляд апеляційної скарги без участі сторони захисту.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Положення ч. 1 ст. 9 КПК України визначають, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Проте, право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»).

Частиною 1 статті 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності суду слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову прокурора Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 31.03.2025 про відмову у задоволенні його клопотання від 28.03.2025 про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000594 від 21.07.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст.190 КК України.

Приймаючи оскаржене рішення, слідчий суддя зазначив, що частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, і згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_6 оскаржує рішення (постанову) прокурора, що не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_6 на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.

Переглядаючи ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками викладеними у судовому рішенні, оскільки порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування чітко визначений та регламентований Главою 26 КПК України і ч. 1 ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування, а згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Можливість оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що не визначені ст. 303 КПК України під час досудового розслідування, в тому числі і тих про які вказує апелянт, не передбачена.

Встановлення законодавцем певних обмежень на оскарження судових рішень має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через відповідні процесуальні фільтри для створення умов ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.

Отже, зміст та вимоги скарги ОСОБА_6 виходять за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону і підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21 квітня 2025 року без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді