УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2044/25

30 червня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Костопільського районного суду Рівненської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яке подано в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2024 року у справі №569/14493/24 в межах кримінального провадження №0000007 від 15.01.2024 р., внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, було накладено арешт на майно, вилучене 06.09.2024 р. у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , р.н., а саме: мобільний телефону марк «Айфон» в чохлі прозорому, з сім-картою з а.н. НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; системний блок чорного кольору «VENTO» та кабель живлення, що належать ОСОБА_4 .

Вважає, що на даний час відсутня потреба у збереженні арешту майна, оскільки відсутня підстава для його застосування.

Просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2024 року у справі №569/14493/24 на зазначене майно та повернути вказане майно власнику.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримує.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, заперечує проти задоволення клопотання.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесу в судове засідання не з`явилися та вимоги ч.1 ст.107 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Дослідивши клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання підлягає до задоволення.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення суддя, згідно ст. ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2024 року у справі №569/14493/24 в межах кримінального провадження №0000007 від 15.01.2024 р., внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, було накладено арешт на майно, вилучене 06.09.2024 р. у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефону марк «Айфон» в чохлі прозорому, з сім-картою з а.н. НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; системний блок чорного кольору «VENTO» та кабель живлення, що належать ОСОБА_4 .

31 січня 2025 року прокурором, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні - прокурором Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 15.01.2024 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.190 КК України, про що 31 січня 2025 року було внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353.

Крім того, згідно цієї постанови визначено підслідність вказаного вище кримінального правопорушення за слідчими Слідчого відділу Відділення поліції №2 Рівненського районного управління поліції (м. Костопіль) ГУ НП в Рівненській області.

Відповідно до ч.1, 2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Речовими доказами згідно ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. А за змістом частини четвертої згаданої статті, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України установлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст.1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах SperrongandLonnrothvSweden" від 23.09.82, "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від 1.06.2006).

Слідчим суддею встановлено, що з моменту вилучення належного заявнику арештованого майна минуло достатньо часу необхідного для проведення експертиз чи експертних досліджень, якщо орган досудового розслідування ставив таку мету, проведення усіх необхідних слідчих та розшукових дій, а також визначитися з особою, яку підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 не повідомлено про підозру, а повернення вищезазначеного майна не перешкоджатиме проведенню слідчих дій, забезпеченню ефективного досудового розслідування, а також ніяким чином не завадить встановленню істини по справі, та не завадить судовому розгляду.

За наведених умов, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час відсутні підстави для збереження тимчасово вилученого майна в органу досудового розслідування і в його подальшому арешті відпала потреба.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.170, 171, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2024 року у справі №569/14493/24 арешт на майно : мобільний телефону марк «Айфон» в чохлі прозорому, з сім-картою з а.н. НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; системний блок чорного кольору «VENTO» та кабель живлення, що належать ОСОБА_4 та повернути вказане майно власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1