Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6482/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/447/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 червня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 червня 2025 року задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , тобто до 12.08.2025 року, без права внесення застави.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4 ст.408, ч.1 ст.114-1 КК України, а в матеріалах кримінального провадження містяться фактичні дані, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить змінити ухвалу слідчого судді та визначити ОСОБА_6 заставу.

Стверджує, що підозрюваний раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання.

На й переконання сторони захисту, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя був зобов`язаний визначити заставу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положенням ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114 -2, 258-258 -6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000768 від 07.05.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що командир зведеного батальйону «Фугас-1» військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 сприяли курсанту навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдату ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні дезертирства з території навчального батальйону «ГРАНІТ-3» військової частини НОМЕР_1 .

Крім цього, командир зведеного батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_4 » військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перешкодили законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом сприяння у вчиненні дезертирства курсантом навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдатом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 408, ч. 1 ст. 114-1 КК України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зіньків Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На переконання колегії суддів висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч.5 ст.27, ч.4 ст.408 КК України, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколами допиту в якості свідка ОСОБА_10 від 07.05.2025 та 15.05.2025; протоколом аудіоконтролю особи відносно ОСОБА_10 № 3247/55/105-2025 від 19.05.2025; протоколом аудіоконтролю особи відносно ОСОБА_10 № 3367/55/105-2025 від 19.05.2025; протоколом аудіо-, відеоконтролю особи відносно ОСОБА_10 № 3331/55/105-2025 від 16.05.2025; актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 ; наказом № 80 від 20.03.2023 військової частини НОМЕР_1 ; наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 81 від 21.03.2025 та іншими доказами.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судової справи, на даному етапі кримінального провадження, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,4 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме речі, документи, чорнові записи відомостями про які орган досудового розслідування не володіє та які наразі не встановлені, однак мають відношення до сприяння в дезертирстві солдата ОСОБА_10 та перешкоджанню законній діяльності Збройних Сил України; ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому колегія суддів враховує обставини, тяжкість кримінального правопорушення, одне з яких згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, вказане кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки та несення військової служби вчинене в умовах воєнного стану, що підвищує рівень суспільної небезпеки такого діяння, початкову стадію досудового розслідування, невстановлення слідством всіх обставин та свідків вчинення кримінального правопорушення, що у своїй сукупності дає розумні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК Україна існують на даний час.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст.ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів відповідно до приписів ч.6 ст. 176 КПК України.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки та несення військової служби під час дії воєнного стану України, що становить значну суспільну небезпеку, то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про неможливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_6 .

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника в частині визначення застави не підлягають задоволенню.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчим суддею були враховані усі обставини з якими закон пов`язує обрання запобіжного заходу, а тому вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не знаходить

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 червня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: