ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження№ 0000031 від 10.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глеваха Васильківського району Київської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одружений, інвалід 1 групи, на утриманні нікого не має, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками носіння, зберігання, придбання та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Так, на початку січня 2025 року, ОСОБА_4 перебуваючи на території закинутого цегельного заводу у м. Фастів Київська область знайшов пакет в середині якого виявив бойові припаси - корпус гранати РГД-5, корпус гранати Ф-1 та 2 підривачі УЗРГМ, що є конструктивними частинами наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, які з раптово виниклим умислом спрямованим на незаконне зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, підняв - таким чином придбав, та у подальшому переніс заховавши у полі неподалік свого будинку, не повідомивши нікого про це. Будучи єдиним, хто знає про місцезнаходження бойових припасів - корпуса гранати РГД-5, корпуса гранати Ф-1 та 2 підривача УЗРГМ, що є конструктивними частинами наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, ОСОБА_4 таким чином почав незаконно зберігати бойові припаси.

У подальшому у ОСОБА_4 в невстановлений час та місці, з метою особистого збагачення виник злочинний умисел спрямований на незаконний збут бойових припасів.

06.02.2025 о 16 годині 45 хвилин, особа, що діяла під контролем правоохоронних органів прибула на зустріч до ОСОБА_4 , поруч із кладовищем по вулиці Якубовського у м. Фастів Київська область, з яким напередодні домовився про купівлю у нього бойових припасів - корпуса гранати РГД-5, корпуса гранати Ф-1 та 2 підривача УЗРГМ, що є конструктивними частинами наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та оборонної осколкової ручної гранати Ф-1.

Після чого ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут бойових припасів, передав - збув шляхом продажу за грошові кошти в сумі 3000 гривень, особі, що діяла під контролем правоохоронних органів бойові припаси - корпус гранати РГД-5, корпус гранати Ф-1 та 2 підривача УЗРГМ, що є конструктивними частинами наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та оборонної осколкової ручної гранати Ф-1.

06.02.2025 проведено огляд особи, що діяла під контролем правоохоронних органів, в ході якого у останнього було виявлено та вилучено бойові припаси - корпус гранати РГД-5, корпус гранати Ф-1 та 2 підривача УЗРГМ, що є конструктивними частинами наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та оборонної осколкової ручної гранати Ф-1.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що неподалік місця його проживання знаходиться приміщення покинутого заводу. Якогось дня , точної дати він не пам`ятає, він гуляв із собакою та зайшов до цього покинутого приміщення та в одній із кімнат знайшов пакет, в середині якого були гранати, а саме 2 копуса гранати та 2 запали. Даний пакет він забрав із собою додому та зберігав його у по лі поруч із своїм будинком. Одного дня зустрів знайомого, якому повідомив про наявність у нього гранати, на що той відповів, що як йому буде треба він йому зателефонує. В подальшому цей знайомий зателефонував йому і вони домовились про продаж гранат та запалів за 3000 грн . Під час зустрічі він передав цьому чоловікові гранати, а той віддав йому 3000 грн, частину з яких ОСОБА_4 витратив, а 1500 грн у нього було вилучено при затриманні працівниками поліції. Свою вину визнає, щиро розкаюється у вчиненому, просив суворо не карати.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів проти громадської безпеки, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, згідно ст. 89 КК України не судимий, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк затримання слід зарахувати у строк покарання.

Крім того, на підставі ч. 7 ст. 72 КК України ОСОБА_4 слід зарахувати у строк покарання у виді позбавлення волі строк її перебування під цілодобовим домашнім арештом, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід застосувати у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 у строк покарання час затримання з 06.02.2025 по 07.02.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а також строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом з 08.02.2025 по 13.05.2025 включно, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, визначивши зарахований строк покарання 32 (тридцять два) дні позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 13.05.2025.

До набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною у період з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 (крім випадків слідування до найближчого укриття під час оголошення повітряної тривоги) з покладанням на ОСОБА_4 обов`язків:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- конструктивні частини наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 та оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, що поміщені до двох білих полімерних сейф-пакетів, які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області (квитанція № ФО 457 ) - знищити.

- мобільний телефон ІМЕІ НОМЕР_1 із sim-карткою «Київстар» НОМЕР_2 , що поміщено до с/п СRІ 1191367, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому;

- грошові кошти у сумі 1500 грн купюрами номіналом 500 грн серії, номеру ВУ2459720, АП7091722, ВС5417969, що поміщені до с/п СRІ 1191503, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000031 від 10.01.2025, що знаходяться в розпорядженні прокурора - повернути власнику Фастівському РУП ГУ НП у Київській області.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн. 70 коп. на користь держави за проведення судової експертизи Київським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-25/8327-ВТХ від 07.02.2025.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5