У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: Головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Бахмутської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділу № 6 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2021 року за ч.1 ст.125 КК України до штрафу розмірі 850 гривень,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого вказано, що вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_5 набрав законної сили 21 грудня 2021 року. 28 грудня 2021 року копія вироку суду прийнята до виконання Бахмутським РВ № 2 філії Державної установи Центр пробації в Донецькій області (нині відділ № 6 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях). 24 січня 2022 року засудженій ОСОБА_5 було спрямовано повідомлення про зобов`язання сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили та необхідність повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Також 24 січня року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області спрямоване подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі. 27 серпня 2024 року на адресу Бахмутського районного відділу поліції ГУНП в Донецькій області надіслано подання для вирішення питання про притягнення засудженої ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч.1 ст.389 КК України. За результатами розгляду подання, відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером № 0000030 від 31 серпня 2024 року за ч. ст.389 КК України та 28 жовтня 2024 року по вказаному кримінальному провадженню прийнято рішення про закриття, згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального проступку у діях ОСОБА_5 . Проведеними уповноваженим органом з питань пробації заходами встановити зв`язок із засудженою ОСОБА_5 , місце її проживання та причини несплати штрафу не стало можливим. Згідно витягу з Державної податкової служби України, інформація щодо джерел виплачених доходів відносно ОСОБА_5 , в період з 23 жовтня 2021 року по теперішній час відсутня. Строк давності виконання вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_5 сплинув 21 грудня 2023 року. Відповідно до інформації, наданої Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Донецькій області, засуджена ОСОБА_5 з дня винесення вироку до кримінальної відповідальності не притягувалась, у статусі обвинуваченої в жодному кримінальному провадженні не перебуває. Оскільки на даний час відсутні дані про ухилення засудженою від відбування покарання та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинився чи переривався. Враховуючи викладене, на підставі ч.1 ст.80 КК України, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, просять вирішити питання про звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відповідно до закону.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Представник органу пробаціїї та засуджена до суду не прибули, повідомлені належним чином, що відповідно до вимог ст.539 КПК України не перешкоджає розгляду подання.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання та доданих документів, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2021 року (справа № 219/11511/21, провадження № 1-кп/219/1269/2021) за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. Вказаний вирок набрав законної сили 21 грудня 2021 року.

З 06 січня 2025 року змінено територіальну підсудність Артемівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (рішення Вищої ради правосуддя від 19 грудня 2024 року № 3707/0/15-24 Про зміну територіальної підсудності судових справ Дружківського міського суду Донецької області, Артемівського міськрайонного суду Донецької області).

Згідно довідки провідного інспектора відділу № 6 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях від 13 липня 2023 року, здійснити перевірку адреси проживання та реєстрації громадянки ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) не виявляється можливим через проведення на території міста Бахмут Бахмутського району активних бойових дій, що унеможливлює збір інформації відносно останньої. Контактні дані засудженої або її родичів відсутні, встановити місцезнаходження засудженої не виявилось можливим.

Згідно відповіді Управління соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Вих.№ 03-11/715 від 03 жовтня 2024 року, ОСОБА_5 на обліку у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб в управлінні соціального захисту населення Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області не перебувала та на сьогоднішній день не перебуває.

Згідно витягу з Державної податкової служби України, інформація щодо джерел виплачених доходів ОСОБА_5 , в період з 2021 рік по 2024 рік відсутня.

Згідно відповіді т.в.о. Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 Вих.№ 08/4583 від 09 жовтня 2024 року, ОСОБА_5 серед осіб призваних до військової служби або тих, хто увійшли до складу територіальної оборони не значиться.

Згідно відповіді Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Вих.№ 46932/46730-23-24/15.1 від 24 жовтня 2024 року, за результатами перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актових записів цивільного стану, складених органами державної реєстрації актів цивільного стану Донецького регіону не виявлено актового запису про смерть ОСОБА_5 .

Згідно Витягу з ЄРДР за № 0000030 від 31 серпня 2024 року внесено відомості з правовою кваліфікацією ч.1 ст.389 КК України за фактом того, що 30 серпня 2024 року від відділу № 6 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях надійшло подання про притягнення до кримінальної відповідальності стосовно ОСОБА_5 за ухилення від сплати штрафу.

Згідно повідомлення дізнавача СД Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області Вих.№ 3675/401-2024 від 28 жовтня 2024 року, кримінальне провадження № 0000030 від 31 серпня 2024 року за ч.1 ст.389 КК України закрито згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Також зазначено, що у ході дізнання в діях ОСОБА_5 не встановлено ознак ухилення від призначеного судом покарання.

Згідно довідки № 165-02102024/14210 УОІ УМВС в Донецькій області, засуджена ОСОБА_5 з дня ухвалення 23 жовтня 2021 року вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

ОСОБА_5 засуджена вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2021 року за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу розмірі 850 гривень, тобто термін давності виконання вироку становить 2 роки.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3-4 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року у справі №5-324кс15, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми, тобто ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку може бути підтверджена лише обвинувальним вироком, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Відповідно до ч.1-2 ст.535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.

При цьому особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, оскільки це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини а отже унеможливлює виконання покарання.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених частиною шостою статті 80 КК, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Отже, застосування статті 80 КК вимагає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та відсутність фактів, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

Будь-яких інших умов та обмежень для застосування цих положень КК не містить.

Вказана правова позиція висвітлена у Постанові Верховного Суду у справі №229/207/24 від 10 лютого 2025 року.

За змістом ст.152 КВК України, підставою звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

З досліджених судом матеріалів встановлено, що станом на момент розгляду даного питання судом, строк давності виконання обвинувального вироку Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_5 , який становив два роки, сплинув. При цьому, судом не встановлено жодних об`єктивних підстав зупинення перебігу такого строку, передбачених ч.3 ст.80 КК України, а також підстав для переривання строку давності виконання вироку, передбачених ч.4 ст.80 КК України.

В матеріалах справи відсутні дані про ухилення ОСОБА_5 від відбування призначеного їй вироком суду покарання, при цьому засуджена ОСОБА_5 нових злочинів не вчиняла, а отже суд вважає, що остання підлягає звільненню від відбування покарання, призначеного їй вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2021 року за ч.2 ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., у зв`язку із закінчення строків давності виконання зазначеного вироку на підставі ч.1 ст.80 КК України.

На підставі ст.80 КК України, ст.ст.395, 539 КПК України, суд,-

П О С ТА Н О В И В:

Подання заступника начальника відділу № 6 філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, призначеного вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2021 року за ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень - у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу суду може бути апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції

Суддя: ОСОБА_1