ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1137/25 Справа № 214/2083/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на увалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2025 року за скаргою ОСОБА_6 на незаконні дії (бездіяльність) слідчого СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та зобов`язання слідчого вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_6 на незаконні дії (бездіяльність) слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та зобов`язання слідчого вчинити певні дії.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 фактично оскаржує відмову слідчого в розгляді заяви ОСОБА_6 від 25.04.2025р. про долучення ним, як свідком доказів до кримінального провадження №0000149, проте суд зазначає, що відповідно до ст. 66 КПК України свідок не наділений процесуальним правом долучати докази до кримінального провадження, а отже дані обставини не можуть оскаржуватися. Щодо неприйняття процесуального рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 про визнання потерпілим, то вже відкрито провадження за скаргою ОСОБА_6 ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.05.2025р., яка перебуває у провадженні слідчого судді, в зв`язку з чим не вбачається доцільним відкрити провадження в цій частині скарги також.

Із вказаним рішенням слідчого судді не погодився ОСОБА_6 та подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2025р. про відмову у прийнятті до провадження скарги ОСОБА_6 на незаконні дії (бездіяльність) слідчого СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та зобов`язання слідчого вчинити певні дії та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що слідчий суддя всупереч приписам КПК України, належним чином не дослідив зміст спірних правовідносин, які були предметом оскарження мною за моєю скаргою на дії (бездіяльність) слідчого.

Наголошує, що доступ до судочинства має бути забезпеченим слідчим суддею за результатам розгляду звернення скаржника до суду, і суд має належним чином перевірити усі обставини, на які посилається скаржник, а також надати належну правову оцінку доводам скаржника, викладених в скарзі, приймаючи процесуальне рішення при відкритті провадження у справі або при відмові у відкритті провадження. Слідчий суддя, приймаючи рішення по відмові у відкритті провадження, не забезпечив належний розгляд усіх вимог, що містилися у скарзі, не надавши жодної правової оцінки вимогі про зобов`язання слідчого провести слідчі дії по допиту свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , що є свідченням неналежного розгляду слідчим суддею матеріалів, з якими звернувся скаржник оскаржуючи дії (бездіяльності) слідчого у кримінальному провадженні, і рішення слідчого судді по відмові у відкритті провадження, яке не містить правові висновки щодо всіх обставин у справі, не може вважатися законним та обґрунтованим.

Звертає увагу, що звертаючись до суду зі скаргою, щодо якої було постановлено ухвалу про відкриття провадження 05.05.2025р., ним оскаржувалося постанова слідчого, яка була оформлена відповідно до приписів ст.110 КПК України, а в скарзі направленої до суду, стосовно якої 16.05.2025р. було прийнято постанову про відмову у відкритті провадження у справі, ним визначна вимога - зобов`язати слідчого СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 розглянути заяву ОСОБА_6 від 25.04.2025р. про долучення свідком доказів до кримінального провадження №0000149 та визнання потерпілим громадянина України ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні.

Стверджує, що висновок суду про відмову з посиланням виключно на положення ст. 66 КПК України помилковим, оскільки ухвалений без урахування інших норм КПК України, зокрема ст. 2, 65, 84 КПК України, оскільки відповідно до приписів КПК України допит є слідчою дією, яку має вчинити слідчий, в тому числі і стосовно свідка у кримінальному провадженні з метою отримання пояснень щодо обставин, які є відомим свідку у кримінальному провадженні, і чинна редакція КПК України не передбачає, що слідчий може скасувати проведення слідчих дій зі свідком з підстав неприбуття особи для надання показів у кримінальному провадженні.

Учасники судового провадження до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. У зв`язку із чим, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заявника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Норми ч. 2 ст. 9 КПК України передбачають, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

При цьому завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; та рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив:

-прийняти до провадження скаргу ОСОБА_6 на незаконні дії (бездіяльність) слідчого СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та зобов`язання слідчого вчинити певні дії.

-визнати протиправними дії слідчого СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 по відмові в розгляді заяви ОСОБА_6 від 25.04.2025р. про долучення свідком доказів до кримінального провадження №0000149 та визнання потерпілим громадянина України ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні, неприйняття процесуального рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 про визнання потерпілим.

-зобов`язати слідчого СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 розглянути заяву ОСОБА_6 від 25.04.2025р. про долучення свідком доказів до кримінального провадження №0000149 та визнання потерпілим громадянина України ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні щодо визнання особи потерпілою.

-визнати протиправним рішення слідчого СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про відсутність процесуального статусу свідка у кримінальному провадженні, який був залучений для проведення слідчих процесуальних дій у кримінальному провадженні, згідно повісток (викликів) слідчого у цьому кримінальному провадженні.

-зобов`язати слідчого провести слідчі дії по допиту свідка у кримінальному провадженні ОСОБА_6

-зобов`язати слідчого залучити докази надані ОСОБА_6 до кримінального провадження згідно заяви ОСОБА_6 від 25.04.2025р. про долучення свідком доказів до кримінального провадження №0000149 та визнання потерпілим громадянина України ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні.

Дослідивши заявлені вимоги ОСОБА_6 та мотиви скарги, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_6 фактично оскаржує відмову слідчого в розгляді заяви ОСОБА_6 від 25.04.2025р. про долучення ним, як свідком доказів до кримінального провадження та відмову у визнанні його потерпілим. Усі інші вимоги скарги зводяться до реалізації вказаних вимог, а саме допитати ОСОБА_6 у якості свідка, долучити надані ним докази до кримінального провадження та визнати потерпілим.

Як зазначає, ОСОБА_6 у скарзі, 05.05.2025р. від слідчого СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 на телефон (Вайбер-повідомлення) направлено лист №45.4/3-3832 про те, що за результатами розгляду його заяви, він не має жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні, і відтак, як зазначив слідчий, долучити до матеріалів досудового розслідування направлені мною матеріали, в якості доказів, не надається можливим, а в інший частині вимог щодо визнання потерпілим - слідчий зазначив, що відповіді на ці питання були викладені в постанові слідчого від 01.02.2025 року.

Колегія суддів звертає увагу, що нормами діючого кримінального процесуального кодексу України не передбачено ухвалення окремого процесуального рішення про визнання особи свідком у кримінальному провадженні, а тому доводи ОСОБА_6 про необхідність ухвалення окремого рішення про визнання його свідком та про позбавлення його статусу свідка є неспроможними.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В той же час, згідно з приписами ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 2 частини 3 вказаної норми передбачено, що ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Статтею 66 КПК України передбачений вичерпний перелік прав свідка у кримінальному провадженні, зокрема пунктом 8 передбачено, що свідок має право заявляти клопотання про забезпечення безпеки у випадках, передбачених законом. Інших видів клопотань, які можуть бути заявлені свідком, не передбачено.

Аналізуючи вказані норми закону, колегія суддів вважає, що питання щодо допиту свідків вирішується сторонами кримінального провадження, на яких відповідно до вимог ст. 92 КПК України покладений обов`язок доказування, при цьому свідки до вказано переліку не входять, відповідно не можуть заявляти клопотання про їх допит та долучення доказів.

На підставі викладеного, скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягала в не проведені його допиту у якості свідка, не долученні наданих ним доказів до матеріалів кримінального провадження та прохання зобов`язати вчинити наведені дії, не є бездіяльністю яка зазначена у ст. 303 КПК України, та яка б підлягала оскарженню до слідчого судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Отже, слідчий суддя прийшов до законного та обґрунтованого висновку, що в даному випадку не проведення допиту свідка ОСОБА_6 та не долучення до кримінального провадження наданих ним доказів, не підлягає оскарженню до слідчого судді.

Крім того, колегією суддів встановлено, що скарга ОСОБА_6 на рішення про відмову у визнанні його потерпілим, перебуває на розгляді у слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, провадження по якій відкрито 05.05.2025 року.

Вимоги ОСОБА_6 за вказаною скаргою та по даній скарзі, в цій частині є однаковими та подані на дії одного суб`єкта оскарження. Інших підстав або вимог щодо визнання його потерпілим, ОСОБА_6 не наведено.

Так, слідчим у відповіді наведено, що мотиви неможливості визнати ОСОБА_6 потерпілим викладені в постанові слідчого від 01.02.2025 року. Отже нових підстав для можливості визнання ОСОБА_6 потерпілим та інших мотивів слідчого не встановлено, в той же час, як наведено вище, вказане рішення слідчого вже оскаржено ОСОБА_6 та рішення за скаргою не прийняте.

Посилання ОСОБА_6 , що ним оскаржується в першому випадку постанова про відмову у визнанні його потерпілим, а в другому випадку, бездіяльність слідчого щодо не прийняття рішення за клопотанням про визнання його потерпілим, є формальним, оскільки в цілому, слідчим не прийнято рішення про визнання ОСОБА_6 потерпілим у даному кримінальному провадженні, з чим останній не погодився та оскаржив до слідчого судді. Разом з цим, звернення зі скаргами за тотожні рішеннями слідчого, по своїй суті, колегія суддів розцінює, як зловживання своїми процесуальними правами.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_6 в частині оскарження бездіяльності слідчого про не визнання його потерпілим не може бути прийнята до розгляду, оскільки по аналогічній скарзі, за тих самих підстав та обставин, на дії одного суб`єкта оскарження, перебуває інша скарга на розгляді у слідчого судді, а дублювання такого звернення не є дієвим та не відповідає кримінальному процесу.

Разом з цим, слідчим суддею прийнято обґрунтоване рішення саме про відмову у відкритті провадження за вказаною скаргою ОСОБА_6 , як такої, що не підлягає оскарженню до слідчого судді.

На думку колегії суддів, зазначеним рішенням не порушено положень ст. 55 Конституції України, якою регламентовано гарантію судового захисту прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення слідчого, при цьому, зауважує, що учасники мають добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування не встановлено, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 309, 376, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2025 року за скаргою ОСОБА_6 на незаконні дії (бездіяльність) слідчого СВ ВП № 4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та зобов`язання слідчого вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді