Справа № 273/2755/23
Провадження № 1-кп/273/32/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі : головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м. Баранівка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дубрівка, Баранівського (Звягельського) району, Житомирської області, проживаюючої по АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працюючої, не заміжньої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 15.08.2022 № 273/2366/21 ОСОБА_4 , зобов`язана сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі (яка підлягає індексації відповідно до закону) в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно на особовий рахунок дітей, починаючи стягнення з 21.12.2021 і до повноліття дітей, тобто до повноліття ОСОБА_6 29.05.2031 та до повноліття ОСОБА_7 27.06.2034.

Однак, всупереч рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 15.08.2022 № 273/2366/21 ОСОБА_4 в період з 01.09.2022 по 01.11.2023 включно, злісно ухиляється від сплати, встановлених виконавчим листом, коштів на утримання дітей (аліментів).

Таким чином ОСОБА_4 , будучи працездатною особою, маючи дохід від тимчасових заробітків, тобто маючи можливість виконати виконавчий лист про стягнення аліментів, знаючи про свій обов`язок сплачувати на користь ОСОБА_5 на утримання дітей аліменти, заходів спрямованих на погашення заборгованості не прийняла, добровільну матеріальну допомогу не надавала, на попередження державних виконавців про кримінальну відповідальність за непогашення заборгованості не реагувала, тим самим злісно ухилялася від сплати аліментів, встановлених рішенням Баранівського районного суду Житомирської області, у зв`язку з чим в період з 01.09.2022 по 01.11.2023 виникла заборгованість у сумі 39395 грн. 00 коп.,що перевищує суму сукупну нарахованих платежів за 3 місяці.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення визнала в повному обсязі, вказала про вчинення кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті. Додатково пояснила, що немає можливості сплачувати аліменти оскільки немає роботи. Щиро розкаюється у вчиненому, просила суворо не карати.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежено судом допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів, які характеризують обвинувачену.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.164 КК України, а саме як злісне ухилення від сплати встановлених судовим рішенням, коштів на утримання дітей (аліментів).

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, є визнання вини та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

Санкцією ч.1 ст.164 КК України передбачено ряд альтернативних покарань: громадські роботи, пробаційний нагляд та обмеження волі.

При обранні виду покарання суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше не судима, зокрема за ч. 1 ст. 164 КК України, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, її вік, задовільний стан здоров`я, характеристику за місцем проживання, той факт, що вона офіційно не працевлаштована, і не вживала заходів для офіційного працевлаштування, не зверталася у центр зайнятості з приводу постановлення на облік як безробітної, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, відношення до вчиненого.

Отже, враховуючи вищевикладене, особу обвинуваченої, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд призначає ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлений. Арешт на майно не накладався.

Судові витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 302, 368, 370, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити їй покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1