справа № 208/3884/25
№ провадження 1-кп/208/1057/25
ВИРОК

Іменем України

30 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні, згідно угоди про визнання винуватості розглянувши справу кримінального провадження № 0000456, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, учень 3-го курсу «Мирноградського гірничного професійного ліцею, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_6 , законного представника - матері ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої сторони, на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича 2, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

Приблизно о 17.30 годині 24.12.2024 року, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із малознайомою неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували біля буд. АДРЕСА_3.

Під час спілкування, ОСОБА_9 побачив в користуванні Рогальської мобільний телефон «APPLE IPHONE 13»

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення зазначеного майна, ОСОБА_9 діючи в умовах воєнного стану, з метою отримання доступу до телефону, попросив у Рогальської належний їй мобільний пристрій під приводом його тимчасового використання.

Рогальська, довіряючи ОСОБА_9 , передала йому мобільний телефон «APPLE IPHONE 13» вартістю 16 809 гривень, а останній, продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, отримавши доступ до телефону та утримуючи його при собі, відштовхнув від себе потерпілу, і застосувавши таким чином`відносно неї насильство, яке не є небезпечним для її життя і здоров`я, незважаючи на вимоги Рогальської припинити протиправні дії, з місця вчинення кримінального правопорушення втік, довівши свій протиправний умисел до кінця.

Протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Між обвинуваченим ОСОБА_9 та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, у виді 120 годин громадських робіт.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому ОСОБА_9 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

ОСОБА_9 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення під час судового розгляду; сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення викладених в обвинуваченні, та пояснив суду наступне.

Раніше, в колі його спілкування був товариш ОСОБА_10 , з яким вони обговорювали тему заробітків в мережі Інтернет. Під час однієї з розмов з ОСОБА_10 , вони домовилися, що через зазначену тему та отримання відповідних заробітків, він подарує тому мобільний телефон.

З потерпілою ОСОБА_11 познайомився в мережі Інтернет, певний час спілкувались через цей ресурс. Потім вирішили зустрітися та прогулятись. 24.12.2024 року вони зустрілися по вулиці Лісовського навпроти будинку № 9 та продовжили спілкування. В цей час йому зателефонував ОСОБА_10 , та запитав про мобільний телефон, який він пообіцяв подарувати. Він повідомив ОСОБА_10 , що тема про яку вони говорили, не надає заробітку, і він не може купити телефон. На заперечення ОСОБА_10 ніяк не реагував, вимагав гаджет, погрожував.

Будучі і відчаї, він раптово вирішив викрасти телефон у потерпілої. Попросив його у останньої, а коли отримав, відштовхнув її та втік. По дорозі, витяг з телефону сім-карту та викинув її. Потім, вже перебуваючи вдома, зрозумів, що накроїв страшне.

Свою вину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Він приносив вибачення потерпілій, приносить вибачення і суду. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд вважає повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_9 дійсно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, та він у ньому винний.

Потерпіла та її законний представник надали добровільну письмову згоду на укладення прокурором угоди з обвинуваченим про визнання ним винуватості. Шкода завдана злочином відшкодована шляхом повернення майна. Цивільний позов у справі не заявлено. Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 186 КК України є тяжким злочином, карається позбавленням волі на строк від 7 до 10 років.

Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду передбачає вибір форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу. Для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення, та які повинні оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей кримінального провадження. Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Частиною 3 ст. 50 КК України передбачено, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність особи, що вчинила злочин. Ця кримінально-правова норма відображає конституційні права людей.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Конкретні обставини вчиненого ОСОБА_9 злочину оцінені судом повно та всебічно, при цьому окрім суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, судом враховується наведені вище характеризуючи дані, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, беззастережне каяття обвинуваченого та осуд своєї протиправної поведінки.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості, яка укладена 26.03.2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_9 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 26.03.2025 року на підставі ст.ст. 468-470,472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича, 2, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності законного представника - ОСОБА_5 , затвердити.

Визнати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи у сумі 1 591, 80 гривень.

Речові докази по справі: Iphone 13, IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у який вставлена сім-карта НОМЕР_3 , які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , знявши арешт, залишити у власника.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1