Справа № 638/8244/25
Провадження № 1-в/638/525/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у м. Покровськ, Донецької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, до засудження не працюючого, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , який фактично мешкав за адресою : АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

про приведення вироків суду у відповідність до вимог діючого законодавства, у зв`язку з засудженням за діяння, караність яких законом усунена,

В С Т А Н О В И В:

05.05.2025 адміністрація ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернулася до Шевченківського райсуду м. Харкова з поданням про приведення вироку Київського райсуду м. Полтави від 21.07.2022 та вироку Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), в якому просить суд виключити з вказаних вироків суду відповідні епізоди крадіжок за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , так як на теперішній час карність вищезазначених діянь кримінальним законом усунена, а тому вироки суду підлягають приведенню у відповідності до вимог діючого законодавства.

Представник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» та засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду подання були повідомлені належним чином, засуджений ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд подання за його відсутності.

При таких обставинах на підставі ч. 4 ст. 539 КПК України, суд вважає можливим розглянути подання у відсутності зазначених осіб, за наявними матеріалами.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», так як вимоги ґрунтуються на приписах КК України.

Суд вислухавши думку прокурора ОСОБА_3 та дослідивши відповідні додані до подання матеріали, вважає подання ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває в установі кримінальне покарання за вироком Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 яким він був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням приписів ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Київського райсуду м. Полтави від 21.07.2022, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначено до відбуття покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, з обчисленням строку відбуття покарання з 24.08.2023 та зарахуванням у строк покарання частково відбуте ОСОБА_4 покарання за Київського райсуду м. Полтави від 21.07.2022 з 07.05.2022 до 23.05.2023 включно. Ухвалою колегії суддів Харківського апеляційного суду від 08.11.2023 вирок Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 залишено без змін. Вирок набув чинності 08.11.2023.

Вироком Київського райсуду м. Полтави від 21.07.2022 ОСОБА_4 було засуджено за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.ч. 3, 4, 70 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до вироку Київського райсуду м. Полтави від 21.07.2022 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.ч. 3, 4 КК України, які мали місце : 13.01.2022 на суму 1498,5 гривен (епізод за ст. 185 ч. 3 КК України, потерпілий ОСОБА_5 ), 16.01.2022 на суму 1468.72 гривен (епізод за ст. 185 ч. 3 КК України, потерпілий ОСОБА_6 ); 07.05.2022 на суму 829 гривен (епізод за ст. 185 ч. 4 КК України, потерпілий ОСОБА_7 ).

Відповідно до вироку Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України, які мали місце : 03.01.2022 на суму 2299 гривен (потерпілий ОСОБА_8 ), 03.01.2022 на суму 1399 гривен (потерпілий ОСОБА_9 ), 09.01.2022 на суму 1875,31 гривен (потерпілий ОСОБА_10 ), 08.02.2022 на суму 1763,02 гривен (потерпілий ОСОБА_11 ), 08.02.2022 на суму 1421,21 гривен (потерпілий ОСОБА_12 ), 08.02.2022 на суму 2034,3 гривен (потерпілий ОСОБА_13 ), 09.02.2022 на суму 2275 гривен (потерпілий ОСОБА_14 ), 09.02.2022 на суму 2425 гривен (потерпілий ОСОБА_15 ).

Приписи ч. 1 ст. 2 КК України передбачають, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Приписами ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Станом на 13.01.2022, 16.01.2022 07.05.2022 (вирок Київського райсуду м. Полтави від 21.07.2022 за ст. 185 ч.ч. 3, 4 КК України); 03.01.2022, 09.01.2022, 08.02.2022, 09.02.2022 (вирок Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 за ст. 185 ч. 3 КК України), тобто на час вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому, та встановлених вироками суду кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 185 ч.ч. 3, 4 КК України, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становило у 2022 році - 248 гривен.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривен, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривна, а 50 відсотків від його розміру становили 1240,5 гривен.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.ч. 3, 4 КК України, за вищезазначеними епізодами, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив суму, яка перевищує 2481 гривна (1240,5х2=2481).

Приписами ч. 7 ст. 42 Закону України «Про правотворчу діяльність», передбачено, що у разі викладення структурного елемента нормативно-правового акту в новій редакції попередня його редакція втрачає чинність з дня набрання чинності новою редакцією цього структурного елемента.

Приписами ст. 58 Конституції України, передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

При таких обставинах суд вважає, що внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, передбачених ст. 185 ч.ч. 3, 4 КК України, за вищезазначеними епізодами, у яких обвинувачувався та був засуджений вироками Київського райсуду м. Полтави від 21.07.2022 та від 24.08.2023 ОСОБА_4 , оскільки розмір викраденого ним майна, на час вчинення крадіжок, не перевищував двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлених законом на 1 січня звітного податкового року, у якому були вчинені кримінальні правопорушення.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, у зв`язку з декриміналізацією вищезазначених діянь, за вчинення яких ОСОБА_4 було засуджено вироком Київського райсуду м. Полтави від 21.07.2022, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарань за ст. 185 ч.ч. 3, 4 КК України.

Також, у зв`язку з декриміналізацією вищезазначених діянь, за вчинення яких ОСОБА_4 було засуджено вироком Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023, суд вважає необхідне звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарань, а саме : виключити з вироку Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України за епізодами, які мали місце : 03.01.2022 на суму 2299 гривен (потерпілий ОСОБА_8 ), 03.01.2022 на суму 1399 гривен (потерпілий ОСОБА_9 ), 09.01.2022 на суму 1875,31 гривен (потерпілий ОСОБА_10 ), 08.02.2022 на суму 1763,02 гривен (потерпілий ОСОБА_11 ), 08.02.2022 на суму 1421,21 гривен (потерпілий ОСОБА_12 ), 08.02.2022 на суму 2034,3 гривен (потерпілий ОСОБА_13 ), 09.02.2022 на суму 2275 гривен (потерпілий ОСОБА_14 ), 09.02.2022 на суму 2425 гривен (потерпілий ОСОБА_15 ), та виключити з вироку Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України та вважати ОСОБА_4 засудженим за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, та який набув чинності 08.11.2023, з рахуванням строку відбуття покарання з 07.05.2022.

В іншій частині вирок Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 5, 74, 185 КК України, керуючись ст.ст. 371, 372, 392, 395, 532, 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» «Про приведення вироків суду у відповідність до вимог діючого законодавства, у зв`язку з засудженням ОСОБА_16 за діяння, караність якого законом усунена», - задовольнити.

Привести вирок Київського райсуду м. Полтави від 21.07.2022 у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», звільнивши ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Київського райсуду м. Полтави від 21.07.2022 за ст.ст. 185 ч.ч. 3, 4, 70 ч. 1 КК України у виді 5 років позбавлення волі, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Привести вирок Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», виключити з вироку Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України за епізодами, які мали місце : 03.01.2022 на суму 2299 гривен (потерпілий ОСОБА_8 ), 03.01.2022 на суму 1399 гривен (потерпілий ОСОБА_9 ), 09.01.2022 на суму 1875,31 гривен (потерпілий ОСОБА_10 ), 08.02.2022 на суму 1763,02 гривен (потерпілий ОСОБА_11 ), 08.02.2022 на суму 1421,21 гривен (потерпілий ОСОБА_12 ), 08.02.2022 на суму 2034,3 гривен (потерпілий ОСОБА_13 ), 09.02.2022 на суму 2275 гривен (потерпілий ОСОБА_14 ), 09.02.2022 на суму 2425 гривен (потерпілий ОСОБА_15 ), та виключити з вироку Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України та вважати ОСОБА_4 засудженим за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, який набув чинності 08.11.2023, з рахуванням строку відбуття покарання з 07.05.2022.

В іншій частині вирок Київського райсуду м. Полтави від 24.08.2023 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Шевченківський райсуд м. Харкова.

Суддя: ОСОБА_1