Справа № 489/6021/25
Провадження № 1-кс/489/2058/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

04 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0001480 від 22.11.2023 про надання дозволу на затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 (дистанційно),

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що останній підозрюється у нез`явленні вчасно 09.10.2023 на службу у військовій частині НОМЕР_1 без поважних причин тривалістю понад три доби, вчиненому військовослужбовцем в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та на даний час переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає кримінальному провадженню, у зв`язку з чим оголошений у розшук. Тому слідчий просив надати дозвіл на його затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Згідно з ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання встановлено, що 22.11.2023 Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві внесено до ЄРДР за №0001480 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК, за фактом самовільного залишення 09.10.2023 військовослужбовцем ОСОБА_5 місця служби у військовій частині НОМЕР_1 .

20.09.2024 слідчим ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України за відсутності останнього та направлено його копію засобами поштового зв`язку за місцем проживання підозрюваного, а також до військової частини, в якій він проходив службу. За такого, з 20.09.2024 почав підліковуватися двомісячний строк досудового розслідування у даному провадженні, строк закінчення якого припадає на 20.11.2024.

При цьому, не може бути підставою для зупинення строку досудового розслідування наявна в матеріалах клопотання копія постанови слідчого від 20.09.2024 про зупинення досудового розслідування, оскільки вказане рішення слідчого не було погоджене прокурором, що прямо суперечить положенням ч. 4 ст. 280 КПК України, згідно з якими досудове розслідування зупиняється вмотивованою постановою прокурора або слідчого, дізнавача за погодженням з прокурором.

За такого, вказана постанова слідчого не має юридичної сили, оскільки винесена всупереч встановленому законом порядку, у зв`язку з чим двохмісячний строк досудового розслідування не зупинявся вказаною постановою.

12.10.2024 слідчим було особисто вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 та допитано останнього з приводу складеної підозри.

Ухвалою від 14.05.2025 Центральний районний суд міста Миколаєва повернув клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Постановами слідчого від 16.06.2025 досудове розслідування зупинене та оголошений розшук підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу (ч. 4 ст. 219 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором (особою, яка виконує його обов`язки).

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Натомість при розгляді клопотання встановлено, що після складення 20.09.2024 та направлення засобами поштового зв`язку повідомлення про підозру ОСОБА_5 закінчення передбаченого КПК України двомісячного строку досудового розслідування припадало на 20.11.2024, та в матеріалах відсутні будь-які фактичні дані про те, що протягом вказаного часу стороною обвинувачення виносилися постанови про зупинення досудового розслідування у встановленому законом порядку, або здійснювалося повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, що давало б підстави слідчому судді вважати, що строк досудового розслідування зупинявся або не враховувався.

Крім того, в матеріалах клопотання відсутні та прокурором не надані будь-які докази про те, що строк досудового розслідування продовжувався у передбаченому КПК України порядку відповідними прокурорами або слідчим суддею, та станом на час розгляду клопотання він не сплив.

Натомість наявна в матеріалах клопотання постанова слідчого, погоджена з прокурором, про зупинення досудового розслідування від 16.06.2025 свідчить про те, що досудове розслідування було зупинене після спливу 20.11.2024 двомісячного строку досудового розслідування.

Також після винесення 11.05.2025 судом ухвали про повернення клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та до 16.06.2025 (дати зупинення досудового розслідування слідчим) сплив майже місяць, що також вказує на сплив двомісячного строку досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на тому, що навіть після направлення прокурором до суду клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності строк досудового розслідування не зупинявся та продовжував спливати, оскільки, виходячи з положень статей 219 та 290 КПК України, не включається у визначений КПК України строк досудового розслідування лише період ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, тобто після того, як прокурор або слідчий за його дорученням, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми саме для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, повідомили про це сторону захисту і надали їй можливість ознайомитися з матеріалами досудового розслідування.

Натомість жодними положеннями КПК України не передбачено, що не враховується у строк досудового розслідування період часу, протягом якого прокурор звертається до суду з клопотанням про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, враховуючи той факт, що у такому випадку прокурор або слідчий за його дорученням не виконують жодних дій, визначених статтею 290 КПК України, та не ознайомлюють сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За такого, оскільки всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, з урахуванням відсутності у нормах КПК України положень про те, що не враховується у строк досудового розслідування період часу, протягом якого прокурор звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності та суд здійснює розгляд такого клопотання, за наслідками якого повертає клопотання прокурору, тому із вказаного слідує логічний висновок про те, що вказаний період має враховуватися у строк досудового розслідування.

Таким чином, під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не було надано слідчому судді будь-яких достатніх, належних, достовірних фактичних даних про те, що строк досудового розслідування у даному провадженні на момент розгляду клопотання не сплив. Навпаки, виходячи з матеріалів клопотання та повідомлених прокурором відомостей, двомісячний строк досудового розслідування сплив 20.11.2024, при цьому рішення вищестоящим прокурором та слідчим суддею про продовження строку досудового розслідування у даному провадженні не приймалося.

Крім того, суд не вбачає підстав для висновку про те, що строк досудового розслідування даного кримінального провадження був зупинений в межах строку досудового розслідування, враховуючи введення воєнного стану, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 615 КПК України, з яких слідує, що у разі введення в Україні або окремих її місцевостях (адміністративній території) воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України та якщо: відсутня об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом - строк досудового розслідування у кримінальному провадженні зупиняється та підлягає поновленню, якщо підстави для зупинення перестали існувати. До зупинення досудового розслідування прокурор зобов`язаний вирішити питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, із системного аналізу вказаних положень КПК України можна зробити висновок, що у разі введення в Україні воєнного стану строк досудового розслідування зупиняється не автоматично, а лише на підставі відповідного рішення сторони обвинувачення (постанови слідчого або прокурора), прийняттю якого обов`язково передує вирішення питання про продовження запобіжного заходу.

При цьому, прокурором не було надано слідчому судді відповідного процесуального рішення про зупинення кримінального провадження під час введеного в Україні воєнного стану.

Більш того, зупинення досудового розслідування із вказаної підстави можливе лише у випадку відсутності об`єктивної можливості звернення до суду з обвинувальним актом.

Натомість, ні дослідженими слідчим суддею письмовими матеріалами досудового розслідування, ні поясненнями прокурора не доведено, що була відсутня об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом.

Також, прокурором не було доведено, що існувала об`єктивна неможливість звернення до суду з обвинувальним актом, оскільки відсутні докази того, що була припинена робота органів прокуратури чи суду за місцем здійснення досудового розслідування.

Навпаки, сторона обвинувачення, здійснюючи досудове розслідування, дійшла висновку про недоцільність звернення до суду з обвинувальним актом, а направила клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності. Вказане свідчить про те, що у сторони обвинувачення протягом встановленого законом двомісячного строку досудового була наявна об`єктивна можливість звернення до суду з обвинувальним актом, у зв`язку з чим строк досудового розслідування не зупинявся на підставі п. 3 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Таким чином, встановлені обставини вказують на те, що на час розгляду клопотання закінчився визначений ст. 219 КПК України строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Системний аналіз положень статей 132, 176 КПК України свідчить про те, що слідчий суддя уповноважений розглянути та задовольнити, за наявності для того достатніх підстав, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якими також є і запобіжні заходи, лише під час досудового розслідування, тобто обов`язковою умовою є необхідність здійснення досудового розслідування в порядку та у строки, передбачені КПК України.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.10.2022 у справі № 216/4805/20, «кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду. Перевірка судом першої інстанції у підготовчому судовому засіданні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів ст. 219 КПК у частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого, стосовно якого відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд. Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого, а отже унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК».

За такого, оскільки під час розгляду клопотання встановлено, що двомісячний строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні сплив 20.11.2024, та слідчому судді не надано будь-яких фактичних даних того, що до часу його закінчення такий строк не зупинявся та не враховувався у зв`язку виконанням стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України, а також був продовжений у встановленому законом порядку, тому вказане свідчить про відсутність у слідчого судді передбачених законом підстав для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні поза межами строку досудового розслідування відносно особи, яка відповідно до практики Верховного Суду втрачає процесуальний статус підозрюваного внаслідок закінчення строку досудового розслідування, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання про надання дозволу на затримання такої особи, що регламентовано положеннями ч. 4 ст. 189 КПК України, згідно з якими наслідком не доведення прокурором підстав для тримання під вартою підозрюваного є відмова у задоволенні клопотання про надання дозволу на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

При цьому, до матеріалів клопотання не додано, всупереч положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, відповідного процесуального документа (постанови, доручення тощо) керівника органу досудового розслідування про те, що слідчий ОСОБА_3 , який звернувся з даним клопотанням, визначений як такий, що здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим має право проводити слідчі та процесуальні дії у даному кримінальному провадженні та звертатися з клопотаннями до слідчого судді.

Натомість наявний в матеріалах клопотання витяг з ЄРДР, в якому наявні дані, зокрема про слідчих та прокурорів, є неналежним документом на підтвердження повноважень слідчого та прокурора, оскільки витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні.

Вказані висновки слідчого судді узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 15.05.2024 у справі 758/6173/22 та з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 лютого 2021 року у справі № 754/7061/15.

Таким чином, встановлені під час розгляду клопотання обставини є підставою для відмови в його задоволенні.

Керуючись статтями 189, 190, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором, у кримінальному провадженні №0001480 від 22.11.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України про надання дозволу на затримання з метою приводу в судове засідання для забезпечення участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1