Провадження № 1-кс/317/384/2025
Справа №317/2638/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , дослідивши клопотання слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке було погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізькій області ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000339, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке було погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 29.05.2025 клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з часу постановлення ухвали.

30.05.2025 вказане клопотання повторно надійшло до суду.

Відповідно до вказаного клопотання слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучені 27.05.2025 в ході проведення огляду місця події поблизу с. Малишівка Запорізького району Запорізької області майна, а саме: мобільний телефон «Samsung A13» IMEI 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 з сім-катою НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_4 , та мобільний телефон в корпусі білого кольору IMEI НОМЕР_4 власником якого є ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів.

Постановою слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 27.05.2025 вказані мобільні телефони визнані в якості речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_6 надали клопотання про розгляд справи без їхньої участі, проти накладення арешту не заперечують.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вважає необхідним повернути клопотання з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вилучене майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, може містить на собі сліди кримінального правопорушення, а отже згідно ч. 2 ст. 167 КПК України може бути тимчасово вилученим, та згідно ст. 170 КПК України підлягає арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу ; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що вилучене предмети є доказом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди вчинення злочину, мають значення речового доказу, враховуючи правову підставу арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16, 21, 36, 40, 93, 98-100, 131, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке було погоджене з прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізькій області ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування № 0000339, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 27.05.2025 в ході проведення огляду місця події майно, а саме: мобільний телефон «Samsung A13» IMEI 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 з сім-катою НОМЕР_3 власником якого є ОСОБА_4 , та мобільний телефон в корпусі білого кольору IMEI НОМЕР_4 власником якого є ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1