Справа № 196/1039/25
№ провадження 1-кп/196/76/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого-судді : ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання : ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 06.08.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП- НОМЕР_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, який не працює, перебуває на військовому обліку, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно судового наказу Царичанського районного суду Дніпропетровської області №196/1369/24 від 21.10.2024 року ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_5 , починаючи з 08 жовтня 2024 року, до повноліття дитини.

Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання останнього, які покладені на нього як батька за ч.2 ст.51 Конституції України та ст.ст.150, 152, 155, 180 Сімейного кодексу України, ігноруючи загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дитини, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати коштів на утримання дитини встановлених згідно судового наказу Царичанського районного суду Дніпропетровської області №196/1369/24 від 21.10.2024 року, а саме: у період часу з 08.10.2024 по 30.08.2025 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання свого малолітнього сина ОСОБА_4 .

Окрім того, ОСОБА_3 у період часу з 08.10.2024 по 30.07.2025, без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, будучи працездатним та дієздатним, не звертався до місцевого центру зайнятості, як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність. ОСОБА_3 не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, в результаті чого в період з 01.10.2024 по 30.07.2025 утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів та становить 34281 гривень 00 копійок.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, при цьому:

- обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Також, міститься заява представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали, щодо вчинення кримінального проступку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), т.б. у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального проступку, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 вперше скоїв кримінальний проступок, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин і характеру скоєного кримінального правопорушення за ч.1 ст.164 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, та враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, те, що від скоєного кримінального проступку тяжких наслідків не настало, то суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією статті у виді громадських робіт.

Судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1