Справа № 488/1528/22
Провадження № 1-кп/488/83/25 р.
УХВАЛА

08.05.2025 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких відповідно до ст. 12 КК України, та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років; вказав на ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, а саме можливість переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. Запобігти вказаним ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

Захисник, в судовому засіданні вказала, що ризики визначені прокурором зменшилися, а тому цілком достатнім запобіжним заходом, у цьому провадженні буде запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави.

Обвинувачений залишив клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Для вирішення питання про запобіжний захід, мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення. У Рішенні "Нечипорук і Йонкало проти України" (п. 175) ЄСПЛ вкотре повторив, що термін "обґрунтована підозра" (в даному випадку обвинувачення) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Така інформація міститься в досліджених доказах і є достатньою для вирішення питання про запобіжний захід.

Щодо ризиків.

Обставини, які суд повинен враховувати при обранні запобіжного заходу, містяться у ст. 178 КПК України. Разом із тим закон чітко не розкриває критеріїв, за якими можна встановити наявність чи відсутність кожного конкретного ризику, в тому числі переховування від правосуддя. Так само КПК не розкриває зміст того, що слід вважати «достатніми підставами», залишаючи це на суб`єктивну оцінку суду.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому.

Поняття "ризик" застосовується в контексті ймовірності вчинення певних дій, а не гарантованого їх вчинення.

Оцінивши в сукупності обставини даної конкретної справи, зокрема мотиви і характер дій інкримінованих обвинуваченому; класифікацію правопорушення - проти основ національної безпеки; продовження агресії РФ проти України; воєнний стан; серйозність покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, суд вважає ризик переховування доведеним і реальним.

З тих саме мотивів суд вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 .

Відтак, під час розгляду клопотання прокурора встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні.

Особа обвинуваченого відповідає критеріям, встановленим ст.183 КПК України.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Частиною 4 статті 183 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає право суду не визначати розмір застави, а не обов`язок.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.114-2 КК України, за формулюванням обвинувачення - здійснення ним поширення інформації про місце розташування ЗСУ, що в умовах воєнного стану є діяння, що має посилену суспільну небезпеку, проте останній перебуває під вартою вже тривалий час, раніше не судимий, а також є громадянином України чоловічої статі, виїзд котрого за межі України в умовах воєнного стану є обмеженим, суд вважає, що подальше тримання під вартою без встановлення альтернативного запобіжного заходу є невиправданим, а тому, відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України, обвинуваченому необхідно визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн., яка на цьому етапі кримінального провадження буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченими покладених на нього обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розмір застави повинен визначатися таким чином, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом будь-яким чином не перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За такого вказаний розмір застави, на думку суду, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 199, 201, 331 КПК України,

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 , продовжити до 07.07.2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою, на протязі строку дії ухвали на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації в Миколаївській області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та/або засобів зв`язку;

- паспорт для виїзду за кордон залишити зберігати у відповідному державному органі.

У разі порушення обвинуваченим вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків, внесену заставу буде звернуто в дохід держави та вирішено питання про застосування до обвинуваченого більш суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали для виконання надіслати начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1