Справа № 522/8781/25
Провадження № 1-кс/522/2873/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , по матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000196 від 21.03.2025, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, умисно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_4 маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, при невстановлених слідством обставинах, незаконно придбав невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, який в подальшому незаконно зберігав для подальшого їх збуту.

27 лютого 2025 працівниками Національної поліції України був зупинений ОСОБА_4 , який знаходився за адресою: місто Одеса, вулиця Педагогічна, № 21, корпус № 1, який отримав посилку у вигляді картонної коробки із логотипом «Нова пошта» із наліпкою з наявним номером: 7544 у поштоматі №29590 «Нова пошта» за вище зазначеної адреси.

Надалі, під час розпаковування вище вказаної картонної коробки із логотипом «Нова пошта» із наліпкою з наявним номером: 7544, яка була отримана ОСОБА_4 , виявлено 4 (чотири) пакета із речовиною кристалічного походження зеленого кольору.

В подальшому, стосовно речовини кристалічного походження зеленого кольору, яка перебувала в одному із пакетів проведено експрес-тест «iDenta 3000» номер 9024723АТ загальної перевірки на виявлення наркотичного засобу. За результатами проведеного тесту отримано позитивний результат, а саме забарвлення рідини експрес-тесту «iDenta 3000» номер 9024723АТ змінилось на пурпурно-фіолетове забарвлення, що відповідно до розділу 7 інструкції вказаного експрес-тесту свідчить про підозру наявності у досліджуваній речовині особливо небезпечного наркотичного засобу.

Особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якої обмежено, загальною масою приблизно 1 кілограм, ОСОБА_4 , незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Прокурор в судовому засіданні просить задовольнити клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання слідчого та просили застосувати запобіжний захід у вишлядів домашнього арешту.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також вислухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

28.02.2025 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

28.02.2025 ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, з метою збуту, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

28.02.2025, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 28.04.2025 із визначенням розміру застави у вигляді 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600 гривень.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна та відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 :

- згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, шляхом залишення території України, та усвідомлює, що санкція ч. 4 ст. 187 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна;

- згідно п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, шляхом залякування, оскільки у зв`язку з врученням підозрюваному копій матеріалів, останній володіє інформацією про місце проживання та іншими контактними даними вказаних осіб. Крім того, станом на теперішній час у кримінальному провадженні не встановлено та не допитано всіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також вони не допитані в судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_4 перебуваючи не під вартою, може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них;

- згідно п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності до слідчого, слідчого судді та суду;

- згідно п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний не виконає покладенні на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованого ОСОБА_4 діянь та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважається необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи вище зазначене, наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема, для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 та іншими нормами КПК України, а також враховуючи те, що наразі, після повідомлення про підозру, зазначені ризики підвищились.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 необхідно враховувати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Запобіжний захід у вигляді застави та домашнього арешту не зможуть гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження.

У межах кримінального провадження проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, водночас закінчити досудове розслідування до 28.04.2025, який визначений в ухвалі слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не надається можливим, у зв`язку з необхідністю проведення наступних слідчих та процесуальних дій: провести тимчасовий доступ до речей та документів, на підставі висновків експертів скласти та повідомити про зміну раніше повідомленої підозри підозрюваному, допитати підозрюваного, провести слідчий експеримент із підозрюваним, а також необхідності виконання вимог ст. 290 КПК України.

У кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Керівником Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 28.05.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Крім того, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176-178, 193, 194, 197, 199 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.05.2025 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 28 квітня 2025 року 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень (80 х 3028 = 242240).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 2) прибувати до слідчого з періодичністю: один раз в тиждень; 3) не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

28.04.2025