Справа№ 953/6085/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000211 від 30.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, неодружена, офіційно не працевлаштована, освіта вища, на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку немає, не є особою з інвалідністю, не судима в силу ст.89 КК України, зареєстрована та фактично проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

встановив:

29 квітня 2025 року приблизно о 11:00 знаходячись на сходовому майданчику біля кв. АДРЕСА_2 , діючи з прямим злочинним умислом, спрямованим на спричинення шкоди здоров`ю, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті виниклих особистих неприязних відносин, у ході сварки із малознайомою дівчиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись у положенні стоячи обличчям до обличчя останньої ОСОБА_4 нанесла потерпілій ОСОБА_5 приблизно п`ять ударів долонею своєї лівої руки в обличчя в область правої щоки та губи, також нанесла удар долонею лівої руки їй в область шиї з правої сторони, потім схопила своєю правою рукою та стисла за четвертий палець безіменний на лівій руці ОСОБА_5 .

У результаті зазначених ударів та стискання з боку ОСОБА_4 спричинені наступні тілесні ушкодження ОСОБА_5 : синець біля правого кута рота; садна у правій щічній ділянці, у проекції правої виличної дуги, в проекції кута нижньої щелепи, на правій передньо-бічній поверхні шиї; синець на лівій верхній кінцівці, а саме на дистальній фаланзі IV пальця, що згідно з п.2.3.2 «Б» п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від №6 від 17.01.1996, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнала повністю, розкаялась та дала суду свідчення про обставини вчинення проступку, як про це викладено в обвинувальному акті. Просила суворо не карати, врахувати те, що вона зробила для себе висновки і у подальшому подібного не повторюватиме.

Враховуючи те, що обвинувачена у повному обсязі визнала винуватість у вчиненні кримінального проступку за обставин, визнаних судом встановленими та викладеними у вироку, беручи до уваги, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції відсутні, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюются, та розглядає справу у відповідності до ст.349 КПК України.

Також суд бере до уваги висновок викладений об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 16.09.2024 (справа 444/870/22, провадження № 51- 2989 кмо 23) про те, що суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються у т.ч., у разі … невизнання цивільного позову, дослідивши у такому випадку докази, які підтверджують позовні вимоги.

Обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку встановлена та доведена у повному обсязі та її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона в силу ст. 89 КК України не судима, неодружена, офіційно не працевлаштована, освіта вища, на утриманні малолітніх осіб та осіб похилого віку немає, не є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з лютого 2024 року (F.19.2), з діагнозом полінаркоманія, синдром залежності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення та наслідки, особу винної, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу у межах санкції ст.125 КК України.

Саме покарання у виді штрафу, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 2 000 грн. матеріальної шкоди та 40 0000 моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених позовних вимог потерпіла посилалась на те, що спричинені їй тілесні ушкодження потягли за собою необхідність відновлення стану здоров`я. Витрачання під час лікування 1 000 грн. на придбання ліків та 1 000 грн. на манікюр з відновленням пошкодженої нігтьової пластини. Також внаслідок фізичного болю, порушення нормального способу життя, ОСОБА_5 змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав та лікування, отримала душевні страждання, стрес.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам та майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно положень ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_4 цивільний позов визнала частково, в розмірі 500 грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди.

За доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, відсутності доказів придбання ліків та вартості отримання послуг манікюру, цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає за недоведеності.

Керуючись ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

В іншій частині позову, - відмовити.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався і підстав його застосування суд не вбачає.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримуються під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1