Справа № 457/750/25
Провадження № 1-кп/442/285/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу та клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000012 від 21.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст.28- ч.1 ст.364, ч.3 ст. 27 - ч.4 ст.190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч.3 ст.27 - ч.5 ст.190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 - ч.1 ст. 364, ч.4 ст.190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч.5 ст.190 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.28 - ч.1 ст. 364, ч.4 ст.190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч.5 ст.190 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000012 від 21.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 (в редакції Кримінального кодексу України чинній до 11.08.2023), ч. 3 ст. 27 - ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 190 (в редакції Кримінального кодексу України чинній до 11.08.2023), ч. 5 ст. 190 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 4 ст. 190 (в редакції Кримінального кодексу України чинній до 11.08.2023), ч. 5 ст. 190 КК України.

На розгляд суду надійшло клопотання прокурора про продовження на два місяці застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що визначені ухвалою Львівського апеляційного суду від 27.03.2025 та продовжені ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 06.05.2025, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні № 0000012 від 21.02.2024, зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ; ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , що стосується обставин даного кримінального провадження; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання про продовження застосування запобіжного заходу в частині продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 (в редакції Кримінального кодексу України чинній до 11.08.2023), ч. 3 ст. 27 - ч. 5 ст. 190 КК України. У поданому клопотанні прокурора викладено суть обвинувачення, аналогічній в обвинувальному акті відносно ОСОБА_3

13.03.2025 на стадії досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження слідчим суддею Трускавецького міського суду Львівської області щодо підозрюваного ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час доби з 22.00 по 06.00 год до 11.05.2025.

У подальшому ухвалою Львівського апеляційного суду від 27.03.2025 частково задоволено апеляційну скаргу прокурора та щодо підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб до 11.05.2025 із визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

28.03.2025 підозрюваний ОСОБА_3 звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Крім цього, відповідно до вказаної вище ухвали Львівського апеляційного суду від 27.03.2025, у разі внесення застави, на ОСОБА_3 покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

06.05.2025 ухвалою слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_3 продовжено на два місяці строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні № 0000012 від 21.02.2024, зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 ; ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , що стосується обставин даного кримінального провадження; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор зазначає, що ризики, які були враховані слідчими суддями при застосуванні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу та при його продовженні, не зменшилися. При цьому, підстави для зміни запобіжного заходу та відмови в продовженні запобіжного заходу на даний час відсутні.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких майнових кримінальних правопорушень та нетяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у сфері корупції.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, визначає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Поряд з цим, санкція кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Кримінального кодексу України чинній до 11.08.2023) та ч. 5 ст. 190 КК України, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, як обвинуваченого, щодо нього необхідно продовжити застосування запобіжного заходу в частині продовження строку дії покладених на нього обов`язків, строком на два місяці.

Оцінюючи особу обвинуваченого , сторона обвинувачення вбачає наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, яких неможливо запобігти у разі не продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, а саме те, що він може переховуватися від суду, - вказаний ризик буде запобігатися шляхом продовженням наступних обов`язків: прибувати до суду за викликом; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися за межі Львівської області без дозволу прокурора або суду та здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, - вказаний ризик буде запобігатися шляхом продовження обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, анкетні відомості яких неведені вище.

Вказані ризики не зменшилися, оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_3 може переховуватися від суду, в тому числі, враховуючи міру покарання, що загрожує останньому, у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень.

Також ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, відмови від раніше наданих показань або ухилення від явок за викликами суду. В обґрунтування цього ризику варто вказати на принцип безпосереднього дослідження показань свідків та потерпілих судом, а такі ще судом не допитувалися.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просить суд задоволити клопотання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання про продовження застосування запобіжного заходу в частині продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні ряду особливо тяжких майнових кримінальних правопорушень та нетяжкого кримінального правопорушення, вчиненого у сфері корупції, усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, впливати на потерпілих, свідків. Вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник у підготовчому судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора. Просили суд задоволити клопотання про зміну запобіжного заходу в частині розміру застави, зменшивши її із трьохсот до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімумум для працездатних осіб, тобто, з 908400 грн до 242240 грн, а частину застави в сумі 666160 грн - повернути заставодавцям.

В обґрунтування клопотання захисник обвинуваченого покликається на те, що ОСОБА_3 є громадянином України, зареєстрований, проживає та працює в Україні, займає посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Трускавецька міська лікарня» Трускавецької міської ради, депутат VIII скликання Східницької селищної ради, одружений, має двох неповнолітніх дітей, непрацездатну матір, за якою здійснює догляд. Наведене свідчить про стійкі соціальні зв`язки ОСОБА_3 , що нівелює ризик переховування від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_3 , як лікар, є військовозобов`язаний та не має права виїзду за кордон. З огляду на викладене, оскільки обвинувачений у період встановлених обмежень, обумовлених воєнним станом, не має змоги виїхати за межі території України, зважаючи на відсутність у своєму розпорядженні паспорту громадянина України для виїзду за кордон, наявність стійких соціальних зв`язків саме в Україні, переконані, що ризик переховування від слідства та суду відсутній.

Вважають, що покликання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні є неспроможними, з огляду на наступне. Такий ризик не підтверджений жодними доказами, навпаки, матеріали справи свідчать про те, що свідки допитані, а підозрюваний не робить жодних спроб щодо спілкування чи контакту з даними свідками та потерпілими. ОСОБА_3 чотири місяці відсторонений від посади, дохід від здійснення діяльності не забезпечує навіть базові потреби його, не те, що сім`ї. Дружина ОСОБА_3 не працює, не має іншого заробітку чи доходу. На все майно ОСОБА_3 накладено арешт. Також просить суд врахувати, що підозрюваний ОСОБА_3 здійснює догляд за непрацездатною матір`ю - ОСОБА_49 , 1948 року народження, яка проживає в с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області. Окрім того, донька ОСОБА_3 - ОСОБА_50 двічі в тиждень їздить в м. Львів на заняття з армрестлінгу, часто на змагання та чемпіонати, на які її возить батько. Збереження застави у 908 400 грн та арешт майна продовжують суттєво обмежувати можливості ОСОБА_3 належно виконувати свій обов`язок щодо утримання та догляду за непрацездатною матір`ю та неповнолітньою дитиною. Стан здоров`я ОСОБА_3 значно погіршився за час досудового розслідування, а непомірна застава перешкоджає йому отримувати необхідне лікування.

Просить суд врахувати, що ОСОБА_3 має бездоганну репутацію, високий професіоналізм, є оперуючим лікарем, та належним чином дотримується всіх покладених на нього обов`язків. Переконані, що застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 908400 грн. грн є непомірною, занадто обтяжливою. Внесення такої застави поставило сім`ю ОСОБА_3 у надзвичайно скрутне матеріальне становище. Прокурором в обвинувальному акті визначається майнова шкода в сумі 417 250,47 грн. При чому, на думку сторони обвинувачення, така шкода заподіяна спільними діями трьох осіб, а застава одному із обвинувачених в два рази перевищує загальну суму завданої шкоди.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, клопотанням захисника обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України унормовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 182 КПК України з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Правилами ч. 2 ст. 177 КПК України унормовано, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положення ч. 5 ст. 9 КПК України встановлюють, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм вмотивованим рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, в розумінні ч. 2 ст. 42 КПК України ОСОБА_3 вже перебуває у статусі обвинуваченого, а відтак судом не надається оцінка наявності обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень.

Зважаючи на стадію судового провадження (підготовче провадження) та враховуючи, що судом ще не досліджувалися матеріали провадження, суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, бо це передбачає оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить, що на стадії підготовчого судового засідання суд повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це кримінальне правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Так, клопотання про продовження на два місяці застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обгрунтовується тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27 - ч. 4 ст. 190 (в редакції Кримінального кодексу України чинній до 11.08.2023), ч. 3 ст. 27 - ч. 5 ст. 190 КК України.

Встановлено, що 06.05.2025 ухвалою слідчої судді Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_3 продовжено на два місяці строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, такий закінчується 06.07.2025.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа.

Прокурором зазначено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_3 під страхом покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків.

Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності поведінку цієї особи.

Суд бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у злочинах, у вчиненні яких він обвинувачується, де санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, визначає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, із штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином, санкція кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Кримінального кодексу України чинній до 11.08.2023) та ч. 5 ст. 190 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні документально підтверджені відомості про значне погіршення здоров`я, те, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше несудимий.

При оцінці ризиків переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У рішенні «Пунцельт проти Чехії» N 31315/96 від 25 квітня 2000 року, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою, з огляду, в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Також суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченого незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, позаяк на даний час вони у судовому провадженні не допитані.

Показання потерпілих та свідків, які можуть бути допитані надалі, відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, є процесуальними джерелами доказів і можуть відігравати ключову роль у встановленні предмета доказування у кримінальному провадженні.

Кримінальне процесуальне законодавство (ст. 23, 224 КПК України) передбачає, що показання потерпілих та свідків мають сприйматися судом безпосередньо в судовому засіданні. Відтак ризик впливу на них залишається актуальним на етапі судового розгляду до моменту, коли суд отримає та дослідить їхні показання.

Крім цього, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 знає потерпілих та свідків, з метою змусити останніх змінити або відмовитись від надання показів, може впливати на них, що обґрунтовує наявність ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Судом враховується й те, що у обвинуваченого ОСОБА_3 є постійне місце проживання, він працює лікарем, має дружину та дітей, непрацездатну матір, однак, такі факти, з урахуванням обставин обвинувачення, за переконанням суду, не є беззаперечними стримуючими факторами порушення процесуальних обов`язків, оскільки ризики негативної поведінки обвинуваченого та небезпека наслідків такої поведінки, яка загрожує належній реалізації мети та досягнення завдань кримінального провадження, мають більш вагоме значення з точки зору публічного інтересу в контексті обставин, що обумовлюють необхідність продовження застосування такого запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного та у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які об`єктивно продовжують існувати та які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про продовження строку застосування до ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу в частині розміру застави (його зменшення), то суд зазначає наступне.

Відповідно ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення від 28.09.2010 р., заява № 12050/04) зазначається, що заявник, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Крім того, у своєму рішенні ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу обвинуваченого; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» обвинуваченого; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого, в тому числі надані відомості про офіційні доходи ОСОБА_3 та його дружини, зауважує, що майновий стан особи не є ключовим критерієм до визначення розміру застави. Сторона захисту також зазначає, що під час досудового розслідування в ОСОБА_3 погіршився стан здоров`я, проте на підтвердження вказаних обставин не долучила жодних медичних документів обвинуваченого за вказаний період. Щодо твердження адвоката про те, що збереження застави у 908400 грн та арешт майна продовжують суттєво обмежувати можливоті ОСОБА_3 належно виконувати свій обов`язок щодо утримання та догляду за непрацездатною матір`ю та неповнолітньою дитиною, забезпечувати базові потреби сім`ї, то суд звертає увагу, що дружина обвинуваченого є особою працездатного віку та на таку законодавством України покладається обов`язок утримувати дитину рівною мірою як і батьком, стороною захисту не долучено будь-яких документів про відсутність будь-якого в неї майна, як і інформації щодо розміру пенсії матері обвинуваченого, відсутності інших осіб (дітей, родичів), на утриманні яких вона може перебувати.

Разом з тим, судом враховується тяжкість кримінальних правопорушень, обставини інкримінованих правопорушень, що є майновими та особливо тяжкими, а також те, що останньому ухвалою апеляційного суду під час досудового розслідування було визначено заставу у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило на день визначення 908400,00 грн. Відтак суд не вбачає підстав для зміни цього розміру, оскільки саме такий розмір є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Отож, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу в частині розміру застави.

Враховуючи вищевикладене, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці обвинуваченого, суд вважає доцільним продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії покладених на нього обов`язків відповідно до ухвал Львівського апеляційного суду від 27.03.2025 та Трускавецького міського суду Львівської області від 06.05.2025, у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 176-177, 181-183, 193-194, 205, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити строк застосування обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що визначені ухвалою Львівського апеляційного суду від 27.03.2025 та продовжені ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 06.05.2025, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 (два) місяці, тобто до 04 вересня 2025 року, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні № 0000012 від 21.02.2024, зокрема: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_51 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_52 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_53 ; ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , що стосується обставин даного кримінального провадження;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 09.07.2025.

Суддя ОСОБА_1