Провадження №1-кс/127/8753/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого, слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000719 від 19.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 06.08.2025 включно.

Пунктом 3 цього Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Разом із цим, невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи всупереч вимогам указаних нормативно-правових актів, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, на початку липня 2025 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, познайомилися з громадянами України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, і спілкуючись з ними за допомогою мобільного додатку «Telegram», повідомили, що можуть організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Надалі, невстановлена досудовим розслідуванням особа 06.07.2025 за допомогою мобільного додатку «Telegram» повідомила ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що перетин державного кордону України буде здійснюватися 07.07.2025 поза пунктом пропуску через державний кордон України до Республіки Молдова (Придністровський сегмент), зазначивши про необхідність їх прибуття 06.07.2025 до м. Вінниці, а ОСОБА_8 до м. Умань, де на них буде чекати автомобіль, який їх доставить до лінії розмежування України та Республіки Молдова з метою подальшого незаконного переправлення через держаний кордон України, а також повідомили, що вартість такої послуги буде становити 3000 доларів США з кожного.

На запропоновані невстановленою особою умови ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, погодились та того ж дня ОСОБА_7 та ОСОБА_9 прибули у м. Вінницю, по вул. Батозька, 1, а ОСОБА_8 у м. Умань.

Надалі, 06.07.2025 близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, сприяючи незаконному переправленню ОСОБА_7 та ОСОБА_9 через державний кордон, зустрів їх за вище вказаною адресою та проінструктував про правила поведінки при перетині державного кордону України.

Після чого, надав вказівку ОСОБА_9 надати йому грошові кошти в сумі 100 доларів США у якості авансу раніше обумовленої винагороди за незаконне переправлення його через державний кордон України.

На виконання цієї вказівки у салоні автомобіля «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 дані грошові кошти.

У подальшому, ОСОБА_5 вищезазначеним автомобілем, оминаючи встановлені на автодорозі контрольні пости, перевіз їх з м. Вінниці до м. Тульчин Вінницької області, де поселив до готелю «Добряна», що по вул. Гагаріна, 1, повідомивши при цьому, що незаконне переправлення їх через державний кордон України буде здійснюватися вранці наступного дня близько 05 години 00 хвилин.

Після цього ОСОБА_5 , близько 16 години 40 хвилин того ж дня, на автомобілі «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув у м. Умань по вул. Крамаренка, 25/35, де діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих мотивів, сприяючи незаконному переправленню ОСОБА_8 через державний кордон, зустрів його за вищевказаною адресою та проінструктував про правила поведінки при перетині державного кордону України, після чого, оминаючи встановлені на автодорозі контрольні пости, перевіз його з м. Умань до м. Тульчин Вінницької області, де поселив до готелю «Добряна», що по вул. Гагаріна, 1, повідомивши при цьому, що незаконне переправлення його через державний кордон України буде здійснюватися вранці наступного дня близько 05 години 00 хвилин.

Продовжуючи діяти за попередньою змовою із невстановленими особами, маючи умисел на незаконне збагачення шляхом сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, близько 05 години 00 хвилин 07.07.2025 ОСОБА_5 прибув до м. Тульчин Вінницької області, де біля готелю «Добряна», що по вул. Гагаріна, 1, зустрівся із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів, додатково проінструктував їх про порядок, час та місце перетину державного кордону України, повідомивши, разом із тим, що їх незаконне переправлення через державний кордон України буде здійснюватися у с. Довжок Могилів-Подільського району Вінницької області.

У подальшому, зазначеним автомобілем ОСОБА_5 повіз ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оминаючи встановлені на автодорозі контрольні пости, до місця їх переправлення через державний кордон України.

Так, з метою конспірації своєї протиправної діяльності, біля с. Колоденка Тульчинського району Вінницької області, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пересів до автомобіля «VOLKSWAGEN GOLF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , та продовжили рух у напрямку місця незаконного переправлення через державний кордон України.

На околиці с. Марківка Тульчинського району Вінницької області ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знову пересіли до автомобіля «RENAULT KOLEOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , та продовжили рух у напрямку місця незаконного переправлення через державний кордон України у с. Довжок Могилів-Подільського району Вінницької області, де по прибуттю до місця незаконного переправлення були зупинені працівниками правоохоронних органів.

На підставі здобутих доказів 08.07.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненого щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повідомили про обставини при яких ОСОБА_5 спільно із невстановленими особами організовували їх незаконне переправлення через державний кордон України;

- протоколами обшуків автомобілів «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , «VOLKSWAGEN GOLF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 від 07.07.2025, «RENAULT KOLEOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на яких здійснювалося перевезення осіб в об`їзд контрольних постів ДПСУ, ТЦК та поліції;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду та вручення грошових коштів та імітаційних засобів від 06.07.2025;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили про обставини, за яких ОСОБА_5 залучив їх до перевезення осіб у прикордонній зоні;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання, достовірно знаючи місця та способи незаконного переправлення осіб через державний кордон України, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний діяв у співучасті з іншими особами, які на даний час ще не встановлені, при цьому, не встановлено також безпосередні місця незаконного перетину кордону України, та осіб, які вже перетнули кордон чи тільки це планували з допомогою ОСОБА_5 , а тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу, підозрюваний може незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків та співучасників злочину, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення дає підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу, ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Отже, обвинувачення стверджує, що застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

З огляду на викладене, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Слідчй ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, з підстав, що наведено у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав та вказав, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення клопотання просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж визначити заставу 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на те, що підозрюваний має дружину, дитину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, має позитивну характеристику, офіційно працевлаштований.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника. Поряд з цим на запитання суду повідомив, що він в силу ст. 89 раніше не судимий, одружений, має дитину, офіційно працевлаштований.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи (в силу ст. 89 КК України, підозрюваний вважається несудимим), яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повідомили про обставини при яких ОСОБА_5 спільно із невстановленими особами організовували їх незаконне переправлення через державний кордон України; протоколами обшуків автомобілів «MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , «VOLKSWAGEN GOLF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 від 07.07.2025, «RENAULT KOLEOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , на яких здійснювалося перевезення осіб в об`їзд контрольних постів ДПСУ, ТЦК та поліції; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду та вручення грошових коштів та імітаційних засобів від 06.07.2025; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили про обставини, за яких ОСОБА_5 залучив їх до перевезення осіб у прикордонній зоні; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В силу ст. 178 КПК України вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 інкримінується скоєння тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дев`яти років з конфіскацією майна, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, має дитину, офіційно працевлаштований.

Оцінивши в сукупності вищевказані характеризуючі особу підозрюваного обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що у підозрюваного відсутні достатні соціальні зв`язки та достатні стримуючі фактори.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість покарання, може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування, та незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, у тому числі цілодобовий домашній арешт, про застосування якого просила сторона захисту, не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

На думку слідчого судді більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою не будуть достатнім стримуючим фактором та не забезпечать належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Щодо визначення розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні просили визначити заставу розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Однак, в чому полягає виключність випадку для визначення ОСОБА_5 застави в розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб клопотання не містить, та таких мотивів не наведено прокурором в судовому засіданні.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші, наведені вище обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, визначених у ст. 194 КПК України, у зв`язку із чим, вважає за необхідне визначити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

На переконання судді саме такий розмір застави, що встановлюється судом в межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний запобігти відповідним ризикам, та забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого, слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 13:56 год. 07.07.2025 року.

Встановити строк дії ухвали суду до 13:56 год. 05.09.2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: