УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , подану в порядку статті 206 КПК України,, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло вказана скарга.

Подане скарга обґрунтована тим, що слідчим управлінням Головного управління національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 від 30.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

11 грудня 2024 року слідчим Слідчого управління Головного управління національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 затримано ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 без ухвали слідчого судді. Про що, в період з 16.45 до 16.52 год., було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

Автор скарги зазначає, що затримання ОСОБА_4 17 травня 1946 року є незаконним здійснене з істотним порушенням прав людини та норм КПК України, зокрема:

1. ОСОБА_4 було затримано за місцем фактичного проживання, будь-якого злочину або замаху на його вчинення не скоював, а враховуючи склад злочину передбаченого ст. 255 та ст. 364 КК України, що розслідується в рамках вищезазначеного кримінального провадження, фізично не міг вчиняти за місцем свого проживання.

В протоколі затримання слідчим підкреслена підстава для затримання передбачена п. 4.ч. 1 ст. 208 КПК України, однак вказана підстава може бути застосовна виключно до особи, щодо набула статусу підозрюваної у вчиненні злочину.

Проте, ОСОБА_4 письмове повідомлення про підозру в порядку передбаченому ст. 276-279 КПК України не вручалось ні до затримання ні підчас складання протоколу про затримання.

2. При затриманні ОСОБА_4 жодним чином не роз`яснив останньому за підозрою у вчиненні якого саме злочину здійснюється його затримання.

3. ОСОБА_6 фактично було затримано значно раніше ніж вказано в протоколі затримання.

В судове засідання призначене 23 січня 2025 року адвокат ОСОБА_3 не з`явився подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, скаргу підтримує в повному обсязі

Прокурором ОСОБА_7 подані заперечення в яких він просить відмовити в задоволенні скарги, зокрема зазначив, що викладені у скарзі обставини вже досліджувались під час розгляду клопотань про застосування, зміну та продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 . Також звернув увагу, що відповідно ч. 3 ст. 236 КПУ України слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишати місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь які дії, що заважають проведенню обшуку. Не виконання цих вимог тягне законом відповідальність. Обшук за місцем проживання ОСОБА_8 проводився в присутності захисника ОСОБА_3 в порядку визначеному КПУ України.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги, долучені до неї документи слідчий суддя вважає, що доводи, викладені в скарзі на незаконне затримання не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 4 ст.208, п. 6 ч. 3 ст.42 КПК України, підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п.4 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Положеннями ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб пройого затримання і місце перебування відповідно до положеньстатті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбаченихстаттею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положеньстатті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

В той же час,ст. 615 КПК України передбачено особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану.

Згідно з пунктом 6 частини 1статті 615 КПК України, у разі введення воєнного стану та якщо наявні випадки для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, визначені статтею 208 цього Кодексу, або виникли обґрунтовані обставини, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду або постанови керівника органу прокуратури затримати таку особу. Строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду чи постанови керівника органу прокуратури під час дії воєнного стану не може перевищувати двохсот шістнадцяти годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогамистатті 209 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу затримання, ОСОБА_6 був затриманий на підставі п. 4 ч.1ст. 208 КПК України, а саме: якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

У протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 11.12.2024 року, складеному стосовно ОСОБА_6 , слідчим зазначено час складання такого протоколу, фактичний час затримання, а також підстави затримання ОСОБА_6 . Крім цього, із даного протоколу вбачається, що слідчим під особистий підпис роз`яснено затриманому права, передбачені ст. 42 КПК України, копія протоколу затримання була вручена затриманому та захиснику.

Також, в судовому засіданні було встановлено, що обшук проводився в присутності адвоката в порядку визначеному КПК України.

Крім того, питання законності затримання ОСОБА_6 вже вирішувались слідчими суддями під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою, з висновками яких погоджується і слідчий суддя при розгляді даної скарги.

Так, згідно наявних матеріалів затримання ОСОБА_6 , відбулось у спосіб та в порядку, встановленим чинним кримінально-процесуальним законодавством.

За таких обставин, судом не встановлено підстав для задоволення скарги на незаконне затримання ОСОБА_6 ..

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 8, 29, 55 Конституції України, статтями 206-213, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1