Справа № 632/1143/25
провадження № 1-кп/632/164/25

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, який має дитину 2015 року народження, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив незаконні дії з психотропною речовиною - незаконно придбав та зберігав особливо небезпечну психотропну речовину - «PVP», без мети збуту, за наступних обставин.

Так, 27 березня 2025 року близько дев`ятнадцятої години ОСОБА_4 , перебуваючи на сходовому майданчику між 3 та 4 поверхами у під`їзді № 4 будинку № 24, що розташований у 1-2 мікрорайоні міста Златопіль Лозівського району Харківської області, на підвіконні під горщиком із квіткою знайшов паперовий згорток у полімерному пакунку, який взяв та розгорнувши виявив у ньому порошкоподібну речовину білого кольору. Будучи обізнаним про те, який зовнішній вигляд має особливо небезпечна речовина «PVP», яку він раніше вживав шляхом куріння, ОСОБА_4 зрозумів, що у паперовому згортку знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - «PVP».

За цих обставин у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, для особистого вживання.

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи, що у паперовому згортку, поміщеному у полімерний пакунок, знаходиться психотропна речовина, ОСОБА_4 взяв та залишив вказаний паперовий згорток при собі, тим самим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP».

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого умислу, поклав паперовий згорток із психотропною речовиною, що був поміщений у полімерний пакунок, до лівої кишені своїх штанів, тим самим почав незаконно зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», без мети збуту, до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції.

27 березня 2025 року у період часу з 19 години 52 хв. до 20 години 46 хв. працівниками поліції відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, за місцем перебування ОСОБА_4 - поблизу будинку № 24, розташованого у 1-2 мікрорайоні міста Златопіль Лозівського району Харківської області, в ході проведення огляду місця події, у обвинуваченого було виявлено та вилучено один паперовий згорток, поміщений у полімерний пакунок, з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», маса якої становить 0,2625 г, яку ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі, без мети збуту.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю, про обставини скоєного дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку.

При цьому обвинувачений підтвердив, що він незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, тобто без мети збуту, особливо небезпечну психотропну речовину - «PVP», яка у нього була вилучена поліцейськими.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у повному обсязі висунутого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_4 , суд встановив, що він на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, в силу ст. 89 КК України хоча і не судимий, однак раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень, у тому числі: проти власності; у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів; за незаконне придбання, носіння та зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу, має малолітню дитину - 2015 року народження.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Тобто суд, мотивуючи вид та розмір призначеного ним покарання (основного та додаткового), повинен врахувати всі обставини, які мають значення для його призначення.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що згідно із ст. 12 КК України він вчинив кримінальний проступок, сукупність всіх обставин, які характеризують кримінальне протиправне діяння, обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, що наведені вище.

Разом із цим, визначаючи вид та розмір покарання суд також виходить з того, що обвинувачений вчинивши кримінальний проступок, до кримінальної відповідальності притягується вже вшосте, внаслідок чого вже має значний кримінальний досвід та стійку кримінальну спрямованість.

За вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 призначались покарання у виді позбавлення волі, при чому у деяких випадках він звільнявся від відбування покарання з випробуванням (підставою для чого є висновок суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання), а у деяких відбував його реально.

Проте, по факту, попередні покарання не досягли мети його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, яке йому належить відбувати реально.

На переконання суду викладені обставини у сукупності та наведені мотиви свідчать про те, що призначення ОСОБА_4 іншого виду або розміру покарання або із застосуванням положень ст. ст. 69, 75 КК України буде явно м`яким і не буде сприяти його виправленню та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 2387 гривень 70 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_4 на облік у виправному центрі.

Процесуальні витрати в сумі 2387 гривень 70 коп., стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: один ДВД-диск із відеозаписами слідчої дії, відповідно до п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України зберігати в матеріалах кримінального провадження; особливо небезпечну психотропну речовину - «PVP», відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його законний представник та захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1