Справа № 943/536/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1565/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 06 червня 2025 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину

за участі адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 06.06.2025 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою від 12.03.2025 року.

Адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити його скаргу.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог апелянт покликається на те, що слідчим суддею під час розгляду скарги були порушені вимоги Конституції України та КПК України, вважає, що подана заява про кримінальне правопорушення містить всі необхідні дані, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення племінницею ОСОБА_7 ОСОБА_8 за сприяння посадових осіб Новосілківської сільської ради щодо підроблення записів в по господарській книзі та набуття нею права власності на будинок ОСОБА_7 ..

Дослідивши матеріали скарги та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку адвоката з приводу поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Наявність в чинному КПК України спрощеного порядку прийняття та реєстрації всіх без винятку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення (дійсних чи надуманих) може зробити можливим внесення будь-якої інформації до ЄРДР і відкриття, іноді безпідставного, кримінального провадження.

12.03.2025 року заявник ОСОБА_7 звернувся до ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області із заявою-зверненням, яке отримано адресатом від 14.03.2025, у якому покликаючись на факти родинних відносин та цивільний спір із ОСОБА_9 , яка прийняла спадщину від мами. Зазначає, що ОСОБА_10 та її чоловік заволоділи майном заявника та його сім`ї, а також поширюють неправдиві відомості про заявника, а також свідомо порушують ст. 191 КК України. Відтак у поданій заяві ОСОБА_7 просив відкрити кримінальне провадження, щоби припинити брехню та перекручування фактів у судах, інакше буде жалітися у ВРП та ДБР.

Відповідно до листа начальника ВП №2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області від 18.03.2025 року, ними розглянуто заяву ОСОБА_7 з приводу розподілу спадщини між родичами, а проведеною перевіркою встановлено, що з поданої заяви вбачається цивільно-правовий спір, що не належить до компетенції органів Національної поліції, а також проведено роз`яснювальну бесіду із ОСОБА_9 на предмет дотримання взаємоповаги щодо заявника.

Відмовляючи в задоволенні зазначеної скарги слідчий суддя в своєму рішенні зазначив те, що як вбачається із матеріалів заяви ОСОБА_7 від 12.03.2025, де скаржник фактично просить визнати певні факти брехнею, покликаючись на факти родинних відносин та цивільний спір із ОСОБА_9 , яка прийняла спадщину від мами. Зазначає, що ОСОБА_10 та її чоловік заволоділи майном заявника та його сім`ї, а також поширюють неправдиві відомості про заявника, свідомо порушуючи ст. 191 КК України. Відтак, у поданій заяві ОСОБА_7 просив відкрити кримінальне провадження, щоби припинити брехню та перекручування фактів у судах, інакше буде жалітися у ВРП та ДБР. Склад злочину, передбаченого ст. 191 КК України, передбачає, що майно повинно бути ввірене особі, яка його привласнила, однак жодних доказів на підтвердження цього заявником ОСОБА_7 до поданої заяви надано не було. Однак, статтею 191 КК України, на яку у поданій скарзі покликається представник скаржника ОСОБА_6 , передбачена кримінальна відповідальність за привласнення чи розтрату чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні.

Подана до поліції заява ОСОБА_7 від 12.03.2025 року не містить конкретних фактичних даних, які би вказували на наявність в діях ОСОБА_11 ознак кримінальних правопорушень, а тому не знаходить підстав для задоволення скарги представника скаржника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , оскільки в такій не наведено жодних обставин, які становлять об`єктивну сторону кримінального правопорушення, та які були б підставою для внесення таких відомостей в ЄРДР

Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали скарги, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки слідчого судді з приводу скарги адвоката ОСОБА_6 є обґрунтованими належним чином та суд апеляційної інстанції не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками слідчого судді.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Буського районного суду Львівської області від 06 червня 2025 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: