Справа№751/4536/25
Провадження №1-кс/751/1231/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представників ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в режимі відеоконференції клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , у порядку ст. 206 КПК України, на бездіяльність посадових осіб адміністрації ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Чернігівській області щодо невиконання судових рішень про надання медичної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 206 КПК України про встановлення факту бездіяльності посадових осіб ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» щодо: невиконання ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 22.01.2025 р.; невиконання ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.05.2025 р., визнання такої бездіяльності незаконною, такою, що порушує ст. 3 Конвенції про захист прав людини, ст.11,206,539 КПК України, ст. 116 КВК України, ст. 129 Конституції України, Мінімальні стандартні правила ООН щодо поводження з ув`язненим (Правила Нельсона Мандели), зобов`язання адміністрації ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» (у повному складі посадових осіб) невідкладно організувати транспортування ОСОБА_5 до КНП «Чернігівська обласна стоматологічна поліклініка», організувати медичний огляд, діагностику та призначення курсу лікування (включно з протезуванням), забезпечити фінансування лікування ОСОБА_5 за рахунок коштів державного бюджету, надати ОСОБА_5 письмову інформацію про дати транспортування, лікарські висновки та етапи лікування, направлення окремої ухвали до Офісу Генерального прокурора України для надання правової оцінки діям посадових осіб СІЗО, Міністерства юстиції України для вжиття дисциплінарних заходів, уповноваженого ВРУ з прав людини для моніторингу дотримання стандартів утримання під вартою, здійснення судового контролю за виконанням ухвали впродовж 5 днів з моменту її проголошення з обов`язком адміністрації надати звіт про вжиті заходи.

Захисник посилається на те, що адміністрація ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» упродовж тривалого часу ігнорує виконання двох ухвал судів від 22.01.2025 р. (Деснянського районного суду міста Чернігова) та від 19.05.2025 р. (Новозаводського районного суду міста Чернігова) якими зобов`язано забезпечити лікування ОСОБА_5 в медичному закладі, зокрема в КНП «Чернігівська обласна стоматологічна поліклініка», з фінансуванням за рахунок державного бюджету.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 скаргу підтримали, просили задовольнити.

Прокурор надав пояснення, за змістом яких обставини, які слугували підставою для звернення обвинуваченого із цим клопотанням станом на сьогоднішній день є предметом перевірки у відповідному кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0001741 від 13.05.2025 за ч. 2 ст. 382 КК України.

Представник ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» надав суду копії листів щодо листування із комунальними закладами охорони здоров`я та зазначив, що ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» не має передбаченого законом фінансування для оплати стоматологічних послуг, надання яких потребує обвинувачений, і такі послуги не належать до переліку тих послуг, що згідно законодавства надаються особі безкоштовно. Комунальні заклади охорони здоров`я на письмові звернення ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» відмовляються надавати необхідні послуги на безоплатній основі.

Представники філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Чернігівській області будучи повідомленими про розгляд даної справи в судове засідання не з`явилися, витребувані судом документи та відомості щодо надання медичної допомоги обвинуваченому не надали.

Дослідивши надані учасниками провадження докази, заслухавши їх пояснення у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ухвалою колегії суддів Деснянського районного суду міста Чернігова від 22.01.2025 р. клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про забезпечення надання медичної допомоги та направлення на обстеження до лікарні задоволено. Зобов`язано ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України та Філію державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Чернігівській області, відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України, Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 року № 239/5/104, забезпечити надання медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом направлення для обстеження у КНП «Чернігівська обласна стоматологічна поліклініка» Чернігівської обласної ради та призначення відповідного лікування за необхідності.

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 20.03.2025 р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років із конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Ухвалою Верховного Суду від 05.05.2025 р. кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України з апеляційними скаргами захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого та прокурора на вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 20.03.2025 р. передано з Чернігівського апеляційного суду на розгляд до Київського апеляційного суду.

Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.05.2025 р. повернуто клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ст. 537, 539 КПК України та постановлено звернути увагу ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України та Філію державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Чернігівській області на обов`язковість виконання судового рішення, а саме ухвали колегії суддів Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 січня 2025 р., якою було зобов`язано відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України, Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 року № 239/5/104, забезпечити надання медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відомостей, отриманих з веб-порталу «Судова влада» та актуальних на час розгляду слідчим суддею даного клопотання, ухвала Київського апеляційного суду про прийняття до розгляду апеляційної скарги обвинуваченого відсутня.

За загальним правилом закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні означає, серед іншого, припинення повноважень слідчого судді щодо контролю за дотриманням прав осіб та законності під час досудового розслідування. Усі питання, які стосуються дотримання прав та свобод обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються тим компетентним судом, який здійснює розгляд кримінального провадження по суті.

Однак у межах даного провадження та з огляду на такі обставини, як відсутність у відкритому доступі відомостей про прийняття до провадження апеляційної скарги ОСОБА_5 , тривалий характер скарг та звернень обвинуваченого щодо бездіяльності уповноважених державних органів стосовно вирішення його звернень щодо надання медичної допомоги та в аспекті того, що ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.05.2025 р. роз`яснено порядок звернення обвинуваченого із відповідним клопотанням саме до слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова, керуючись положеннями ст. 6 ЄКПЛ, що гарантує особі право на ефективне та своєчасне поновлення в правах компетентним судом без надмірних процесуальних перешкод, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність розгляду даного клопотання по суті саме слідчим суддею Новозаводського районного суду міста Чернігова.

Як вбачається з матеріалів провадження, на виконання ухвали колегії суддів Деснянського районного суду міста Чернігова від 22.01.2025 в частині забезпечення медичного обстеження та за необхідності лікування обвинуваченого, медичною частиною філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Чернігівській області 04.04.2025 було проведено огляд та консультацію обвинуваченого, та рекомендовано зняття мостоподібних протезів верхньої щелепи з подальшим видаленням зубів та перепротезуванням.

Слідчий суддя не може погодитися із твердженнями ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» про те, що поставлений обвинуваченому діагноз не передбачає термінового лікування, оскільки дані твердження не обґрунтовані ані посиланням на норми законодавчих актів, які дозволяють класифікувати даний діагноз саме у такий спосіб, та не ґрунтуються на змісті самого результату медичного огляду, в якому не вказано даних про те, що рекомендоване лікування не має характеру саме необхідного або термінового лікування. Будучи повідомленими про розгляд справи представники філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в Чернігівській області в судове засідання не з`явилися та жодних аргументів, які би дозволяли класифікувати поставлений посадовими особами даної організації діагноз саме як такий, що не потребує термінового лікування, також не надали.

Відповідно до ст.11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини передбачені ст.206 КПК України.

Зокрема, відповідно до ч.6 ст.206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі, слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Згідно з ч.7 ст.206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому ч.6 цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно з ч. 5 даного Закону забезпечення порядку тримання під вартою осіб у місцях попереднього ув`язнення покладається на адміністрацію місць попереднього ув`язнення, яка діє відповідно до цього Закону та інших актів законодавства.

Статтею 5 Загальної декларації прав людини визначено, що ніхто не повинен зазнавати тортур, або жорстокого, нелюдського, або такого, що принижує його гідність, поводження і покарання.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.

Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

При цьому, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах «Мельник проти України», в якому суд визнав порушенням тримання особи під вартою саме в незадовільних санітарних умовах, та «Сукачов проти України», в якому ЄСПЛ розглядались питання щодо невідповідності організаційних засад утримання осіб під вартою, а також рішення ЄСПЛ, в яких Суд зауважив на тому, що за певних умов тривалість утримання особи під вартою може бути визнана виправданою з точки зору ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішенні «Харченко проти України» ЄСПЛ визнав, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Разом з тим, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я ув`язнених, яке має адекватно охоронятись.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Сукачов проти України» (заява №14057/17) констатував порушення статті 3 Конвенції у зв`язку із сукупністю неналежних умов тримання заявника під вартою, таких як, переповненість у камерах, погане освітлення та вентиляція, неналежні санітарно-гігієнічні умови, обмеження одногодинними щоденними прогулянками.

Суд також вказав, що констатовані у цьому рішенні порушення є наслідком масштабної структурної проблеми, що є результатом неналежного функціонування пенітенціарної системи в Україні. Зважаючи на відсутність прогресу у вирішенні цієї проблеми з 2005 року та неодноразові вказівки Європейського суду та Комітету міністрів Ради Європи Суд вирішив застосувати процедуру пілотного рішення у цій справі та вказав на заходи, яких необхідно вжити для вирішення цієї проблеми.

Аналіз практики ЄСПЛ приводить до висновку, що стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також накладає процесуальний обов`язок проводити «ретельне і ефективне розслідування», якщо особа пред`являє «скаргу, що підлягає доведенню» на жорстоке поводження в порушення статті 3 Конвенції. Обов`язок розслідування розповсюджується на твердження про жорстоке поводження, вчинене як приватними особами, так і представниками держави.

Процесуальна складова статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає «проведення ретельного та ефективного розслідування», «здатного привести до встановлення винних осіб та їх покарання». Таке розслідування має бути порушене exofficio за відсутності скарги, якщо мають місце достатньо чіткі вказівки на те, що мали місце тортури чи жорстоке поводження.

Процесуальний обов`язок також вимагає, щоб, якщо факти справи це виправдовують, розслідування має приводити до порушення ефективного кримінального, дисциплінарного чи іншого подібного провадження по застосуванню закону до осіб, які є винними у жорстокому поводженні.

Викладені в рішеннях Європейського Суду вимоги, є такими, що підлягають обов`язковому застосуванню відповідними державними інституціями, для забезпечення належного медичного обстеження та лікування будь-якої особи, яка тримається під вартою, тобто знаходиться під юрисдикцією держави.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку, що забезпечення лікування ув`язненого покладається саме на компетентні органи державної влади, якими в даному випадку є ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінальної-виконавчої служби України» в Чернігівської області, і має здійснюватися за рахунок фінансування, яке виділяється державою для забезпечення виконання статутних завдань саме цих установ. Ув`язнений є суб`єктом, який внаслідок перебування в умовах обмеження свободи перебуває у завідомо вразливому становищі, а тому посилання не нечіткість правового регулювання не виправдовують бездіяльності даних організацій щодо забезпечення лікування особи, що перебуває в статусі такої, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвалою колегії суддів Деснянського районного суду міста Чернігова від 22.01.2025 було зобов`язано забезпечити не лише медичний огляд, але й лікування (за необхідності) обвинуваченого. Однак наявні у матеріалах провадження докази свідчать про те, що станом на час розгляду даного клопотання було забезпечено проведення лише медичного огляду, яким було рекомендовано проведення певного стоматологічного лікування, однак не самого лікування.

Суд не може погодитися із доводами ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» про те, що перешкодою для лікування обвинуваченого є висловлене у листах медичних установ комунальної форми власності небажання відносити обвинуваченого до категорій осіб, які мають право на безоплатне лікування, з наступних підстав. Як уже відзначалося, правовідносини щодо попереднього ув`язнення врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, якими є зокрема КПК України, Закон України «Про попереднє ув`язнення» та Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 року №239/5/104. У силу вимог даних нормативних актів, а також практики ЄСПЛ обов`язок дотримання прав осіб, що перебувають у місцях несвободи, покладається в першу чергу саме компетентні органи державної влади, а не на комунальні заклади охорони здоров`я, тобто у даному випадку - ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінальної-виконавчої служби України» в Чернігівської області.

На думку слідчого судді, навіть у разі відсутності достатньо чіткого нормативного регулювання у питанні фінансового забезпечення надання медичної допомоги особам, які утримуються під вартою, така неврегульованість не може слугувати підставою для ненадання медичної допомоги особі, що утримується під вартою, адже обов`язок держави надати таку медичну допомогу безпосередньо випливає із Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з практики ЄСПЛ щодо її застосування, які є джерелом права в Україні.

Не може не звернути увагу слідчий суддя й на те, що навіть якщо припускати те, що певна особа, яка утримується під вартою, може потребувати одночасно і невідкладної стоматологічної допомоги через наявність симптомів, що загрожують її здоров`ю або викликають страждання, а також і потребувати певних стоматологічних послуг, надання яких не носить екстреного характеру та може бути оплачено самим ув`язненим у майбутньому за його бажанням, то і в такому випадку ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінальної-виконавчої служби України» в Чернігівської області зобов`язані були забезпечити проведення об`єктивного медичного дослідження та обґрунтувати під час розгляду клопотання, яке саме медичне втручання є об`єктивно необхідним за станом здоров`я ув`язненого, а які стоматологічні послуги належать до факультативних та мають бути профінансові ув`язненим самостійно за його бажанням. Однак як уже було відзначено вище, такого обґрунтування слідчому судді надано не було.

Отже, зважаючи на вищезазначене, для необхідності забезпечення обвинуваченому ОСОБА_5 належного медичного догляду, в тому числі, й визначеному ухвалою Деснянського районного суду міста Чернігова від 22.01.2025 р. та ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 19.05.2025 р. обов`язку саме адміністрації ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінальної-виконавчої служби України» в Чернігівської області організувати проведення медичного огляду обвинуваченого ОСОБА_5 в лікаря-стоматолога та забезпечити проведення його лікування суд вважає за необхідне, в контексті норм ст. 206 КПК України, забезпечити додержання прав обвинуваченого ОСОБА_5 шляхом Зобов`язати адміністрацію ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінальної-виконавчої служби України» в Чернігівської області організувати відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 року №239/5/104, проведення медичного огляду обвинуваченого ОСОБА_5 в лікаря-стоматолога та забезпечити проведення його лікування на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 22.01.2025 у справі №732/512/17.

У межах здійснення функцій національного превентивного механізму Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини здійснюється відвідування місць утримання під вартою, визначених у статті 4 Факультативного протоколу до Конвенції проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання (далі - Факультативний протокол), з метою посилення, якщо необхідно, їхнього захисту від катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження та покарання. За результатами таких візитів відповідним органам надаються рекомендації для поліпшення поводження з позбавленими волі особами та умов їхнього утримання.

Відповідно до положень Факультативного протоколу та Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» від 23 грудня 1997 року №776/97 в структурі Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини функціонує Департамент з питань реалізації національного превентивного механізму.

Повноваження національного превентивного механізму, закріплені у Факультативному протоколі, повною мірою відображені у структурі Департаменту національного превентивного механізму.

Отже з метою забезпечення прав обвинуваченого слідчий суддя вважає за необхідне повідомити Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо встановлених обставин.

Водночас слідчий суддя не вбачає правових підстав для встановлення у резолютивній частині ухвали певних фактів чи обставин, як про це просить заявник, оскільки встановлення фактів не є способом захисту в межах КПК України.

Так само й постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, і здійснюється судом лише в тих випадках, коли безпосередньо суд дійде висновку про необхідність її постановлення, а отже клопотання про постановлення окремої ухвали задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 3, 9, 206, 303-308, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , у порядку ст. 206 КПК України, на бездіяльність посадових осіб адміністрації ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» щодо невиконання судових рішень про надання медичної допомоги задовольнити частково.

Зобов`язати адміністрацію ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінальної-виконавчої служби України» в Чернігівської області організувати відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 року №239/5/104, проведення медичного огляду обвинуваченого ОСОБА_5 в лікаря-стоматолога та забезпечити проведення його лікування на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Чернігова від 22.01.2025 у справі №732/512/17.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» та начальнику філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінальної-виконавчої служби України» в Чернігівської області

Повідомити Департамент з питань реалізації національного превентивного механізму Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо необхідності забезпечення контролю за дотриманням права обвинуваченого ОСОБА_5 на доступ до медичної допомоги.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий cуддя ОСОБА_1