ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1409/25 Справа № 201/2348/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2025 року у об`єднаних кримінальних провадженнях №0001291 та №000290, про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_6

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13

В С Т А Н О В И Л А:

За вказаною ухвалою суду задоволено клопотання захисників та звільнено обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а об`єднанні кримінальні провадження №0001291 та №0000290 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, закрито.

Мотивуючи прийняте рішення в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 судом зазначено, що останній інкримінований злочин, передбачений ч. 1 ст. 296 КК України вчинив 03 червня 2011 року, та з моменту вчинення кримінального правопорушення і до цього дня не ухилявся від слідства або суду, а тому встановлений законом 10 річних строк притягнення до кримінальної відповідальності минув.

Обґрунтовуючи рішення в частині звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_9 зазначено, що ним також вчинено інкримінований злочин 03 червня 2011 року, а тому враховуючи, що злочин є тяжким строк притягнення до кримінальної відповідальності становить 10 років. При цьому, враховано, що постановою слідчого від 07.03.2018 року ОСОБА_9 було оголошено в розшук та зупинено кримінальне провадження № 0000290, після чого, у зв`язку з його затримання постановою від 10.04.2018 року кримінальне провадження відновлено, у зв`язку з чим ОСОБА_9 при розрахунку строку притягнення до кримінальної відповідальності враховано його ухилення з 07.03.2018 року по 10.04.2018 року, однак заважаючи на те, що з дня вчинення злочину минуло десять років суд, звільнив останнього від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

В апеляціях:

- прокурор просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та необґрунтоване звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Вважає, що судом не враховано, що вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні 31 липня 2019 року злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, при цьому зазначений вирок суду набрав законної сили. Крім того, ОСОБА_9 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2019 року, визнаний винним та засуджений за ч. 1 ст. 396 КК України за протиправні дії вчинені 31.07.2019 року.

При цьому, з огляду на те, що хоча обвинувачені і відбули призначені за вище вказаними вироками покарання, однак ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були вчинені кримінально-карані дії в період десятирічного перебігу строків давності, а тому на момент постановлення оскаржуваної ухвали строки не закінчились.

- потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2025 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог кожен окремо зазначає про істотні порушення норм кримінального процесуального закону, у зв`язку з неналежним розглядом усного клопотання потерпілих про відвід головуючої судді - ОСОБА_1 , а тому подальший судовий розгляд за її участі вважають протиправним та таким, що порушує право на справедливий суд.

Зазначають про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки встановлений у ст. 49 КК України перебіг строку давності переривався, так як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у цей період вчиняли нові злочини, за якими вироками Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2019 року щодо ОСОБА_8 та вироком від 18.09.2019 року щодо ОСОБА_9 були визнані винними та притягнуті до кримінальної відповідальності.

В запереченнях на апеляційні скарги представник ОСОБА_9 , - адвокат ОСОБА_13 просить апеляції прокурора та потерпілих залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В обґрунтування своєї позиції адвокат зазначає про безпідставність апеляційних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового засідання до суду не з`явився, поважних причин своєї неявки не повідомив, доказів цього не надав, враховуючи, що в апеляціях не ставиться питання про погіршення його становища, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, його відсутність не є перешкоджаю для розгляду справи.

Вислухавши прокурора, який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав, потерпілого, який також підтримав доводи як своєї апеляційної скарги так і своєї дружини та просив оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника та адвоката ОСОБА_12 , які кожен окремо заперечували проти апеляційних доводів та просили залишити їх без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає викладені в них доводи слушними, а апеляційні скарги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, у цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу в межах апеляційних скарг.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілих щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з посиланням на те, що обвинувачені в період перебігу строків давності вчинили новий злочин, а тому на момент постановлення оскаржуваної ухвали строки притягнення останніх до відповідальності не сплинули є слушними, з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули десять років, - у разі вчинення тяжкого злочину.

За частиною 3 цієї статті перебіг строку переривається, якщо до закінчення зазначених у частині першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З наданих матеріалів слідує, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, події якого мали місце 03 червня 2011 року.

З огляду на вищезазначену норму закону, дійсно перебіг строку притягнення до кримінальної відповідальності, слід рахувати з 03 червня 2011 року, однак при цьому задля правомірного застосування положень ст. 49 КК України слід визначити, чи ухилялись обвинувачені від досудового слідства або суду та чи вчиняла в період диференційованого строку новий злочин.

Приймається до уваги правова позиція ВП ВС від 02лютого 2023 року у справі №735/1121/20 (провадження №13-26кс22), в якій зауважено, що у разі вчинення особою в межах передбаченого ч. 1 ст. 49 КК України строку нового злочину, строк давності переривається і починає відраховуватися з моменту вчинення нового злочину, тобто диференційований строк не замінюється на загальний, більш обтяжливий для особи, а лише відтерміновується його початок.

З зазначеного слідує, що вчинення такого злочину перериває перебіг строків давності, у зв`язку з чим час, який сплив з дня першого вчиненого злочину до скоєння нового злочину, втрачає юридичне значення і не береться до уваги судом. Обчислення строків давності у цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Згідно вироку з ЄДРСР (справа№199/7681/19, провадження 1-кп/199/541/19), Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, від 18 вересня 2019 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та на підставі ст. 75 КК України, останнього звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вказаний вирок суду набрав законної сили 21.10.2019 року.

Вироком з ЄДРСР (справа№199/7679/19, провадження 1-кп/199/540/19), 19 вересня 2019 року Амур-Нижньодніпровського районного судом м. Дніпропетровська, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України, останнього звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вказаний вирок суду набрав законної сили 22.10.2019 року.

Інкриміновані злочини за вище вказаними вироками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , вчинені 31 липня 2019 року, тобто в період перебігу строку, передбаченого ст. 49 КК України, що спричиняє відповідні правові наслідки у виді переривання строку і його відраховування з моменту вчинення нового злочину.

За наведених обставин, висновки суду першої інстанції, щодо застосування положень ст. 49 КК України та звільнення обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, є передчасними та свідчать про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, у зв`язку із чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Скасовуючи ухвалу, у зв`язку з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційній скарзі потерпілих, та вважає, що останні підлягають ретельній перевірці під час нового розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, з огляду на вище викладене, вимоги апеляційних скарг прокурора та потерпілих є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_14 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2025 року у об`єднаних кримінальних провадженнях №0001291 та №000290, про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4