Справа № 183/5272/25
№ 1-кп/183/1859/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Самар в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області у спрощеному порядку кримінальне провадження, відомості по якому внесені 10.04.2025 року до ЄРДР за № 0000061, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хащове, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, розлученого, не є особою з інвалідністю, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, в посаді тесляра-покрівельника будівельного відділення 2 будівельного взводу 3 роти спеціальних будівельних робіт 3 батальйону обладнання території військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1

№ 324 (по стройовій частині), солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду тесляра-покрівельника будівельного відділення 2 будівельного взводу 3 роти спеціальних будівельних робіт 3 батальйону обладнання території військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, обізнаним з порядком зберігання, використання та носіння холодної зброї відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі - Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

ОСОБА_3 відповідно до виконавчого листа Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2013 року у справі №183/3637/13-ц провадження №2/183/2636/13 зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь матері дітей ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 травня 2013 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Проте, ОСОБА_4 будучи повідомленим Самарівським ВДВС у

Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про те, що він має сплачувати присуджені судом аліменти, в порушення вимог ст. 51 Конституції України, глави 15 Сімейного Кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з якою батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати інтереси дітей, від сплати аліментів злісно ухиляється, чим порушує право свого малолітнього сина ОСОБА_5 та сина ОСОБА_4 на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Так, ОСОБА_3 будучи повідомленим Самарівським ВДВС у

Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про необхідність виплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно виконавчого листа Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2013 року, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, умисно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, з 23 травня 2013 року почав ухилятись від сплати аліментів. Будучи працездатним, не маючи протипоказань до роботи за станом здоров`я, без поважних причин офіційно не працював та не вживав заходів для офіційного працевлаштування, у центр зайнятості з приводу постановки на облік працездатних осіб не звертався, доходи від тимчасових заробітків не декларував, про джерела доходів державного виконавця не повідомляв, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей, а також приблизно з початку 2020 року та по кінець 2024 року був неофіційно працевлаштований до зоопарку «Три Ведмеді», що розташований в с. Хащове Самарівського району Дніпропетровської області та отримував готівкою грошові кошти у сумі 400 гривень за один робочий день і витрачав їх на власний розсуд купуючи цигарки та алкогольні напої. Так за весь час неофіційного працевлаштування зоопарку «Три Ведмеді» ОСОБА_3 отримав грошові кошти в загальній сумі 100 000 гривень готівкою.

Таким чином, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своєї бездіяльності, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду аліментів та систематично не сплачував кошти на утримання своїх синів неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів за період з 23 травня 2013 року по квітень 2025 року, включно в сумі 331 792 грн. 96 коп., що сукупно складає суму виплат більш, ніж за три місяці відповідних платежів та є злісним ухиленням від сплати аліментів.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

До суду надійшов обвинувальний акт з письмовою заявою ОСОБА_3 в якій він обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорює.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_7 , ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акта відносно нього у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (а.п. 12-13). А також до обвинувального акта долучено заяву законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 про те, що вона не заперечує проти розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Ухвалою суду від 26.12.2024 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, призначено судовий розгляд обвинувального акта щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорюються обвинуваченим та законним представником неповнолітнього потерпілого, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 встановленою та доведеною, а його дії підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання

ОСОБА_3 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставин, які обтяжують покарання, визначених ст. 67 КК України, не виявив.

Обставин, які пом`якшують покарання, визначених ст. 66 КК України, суд також не виявив.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків.

Санкція ч. 1 ст. 164 КК України, за якою кваліфіковано дії ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

З урахуванням обставин скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, його наслідків, а також обраної учасниками судового провадження позиції, викладеної у їх заявах, суд приходить до таких висновків що призначення

ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду на максимальний строк, визначений ч. 1 ст. 164 КК України, буде належною мірою відповідати особі обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних проступків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.

На підставі ч. 2 ст. 591 КК України покласти на ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 591 КК України покласти на ОСОБА_3 виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1