Справа № 159/672/25
Провадження № 1-кп/159/313/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001739 від 10.12.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який має право на постійне проживання в Україні, адреса реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_6 09.12.2024 приблизно о 21.50 год, перебуваючи на першому поверсі багатоквартирного будинку за місцем проживання в АДРЕСА_2 , діючи умисно, в стані алкогольного сп`яніння, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин завдав потерпілому ОСОБА_4 один удар ножем в живіт, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки та великого сальника, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Зазначеними діями, що полягали в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив фактичні обставини вчиненого діяння, вину визнав, пояснив, що того вечора разом з потерпілим розпивали спиртні напої, завершили спілкування через розбіжності у поглядах на життя дітей, потерпілий вийшов з його квартири і почав стукати у двері сусідки, обвинувачений зробив зауваження, а потерпілий висловився некоректно, тоді тримаючи в руках ніж, він зреагував емоційно і завдав потерпілому удар. Отямившись від вчиненого відразу почав зупиняти кровотечу і викликав для потерпілого карету швидкої допомоги. Обвинувачений засвідчив, що усвідомлює протиправність своїх дій, шкодує про вчинене, просив не призначати покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, врахувати відшкодування потерпілому в повному обсязі майнової і моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив повідомлені обвинуваченим обставини, які передували події, пояснив, що після отриманих тілесних ушкоджень перебував на лікуванні, на сьогодні отримав від обвинуваченого компенсацію заявленої моральної шкоди, тому від цивільного позову відмовляється, також обвинуваченим були сплачені кошти за витрати на лікування. Просив не призначати обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі.

Переконавшись у добровільності та істинності позиції учасників судового розгляду, які правильно розуміють зміст обставин інкримінованого кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, і ухвалив вирок в порядку ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд відповідно до статі 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд встановив, що ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин. До обставин, які обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини та щире каяття, яке знайшло свій прояв у відшкодуванні потерпілому майнової та моральної шкоди.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, брав участь у захисті України у 2014 році, має незадовільний стан здоров`я, тричі за незначний проміжок часу перебував на стаціонарному лікуванні, був госпіталізований до медичного закладу відразу після вчинення злочину, не зважаючи на відсутність постійного місця роботи, має сталий дохід і міцні соціальні зв`язки, усі члени його сім`ї є громадянами України, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності, і на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням на максимально передбачений законом строк три роки.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а контроль держави за поведінкою засудженого протягом іспитового строку буде дієвим стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

За матеріалами справи ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України 10.12.2024 і на підставі ухвали слідчого судді від 11.12.2024 утримувався під вартою до внесення 16.12.2024 застави в розмірі 100 000 грн.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення зараховується у строк покарання.

З огляду на обраний вид та міру покарання застава підлягає поверненню заставодавцю після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати відсутні.

У зв`язку з отриманням потерпілим ОСОБА_4 від обвинуваченого відшкодування шкоди в позасудовому порядку і відмовою потерпілого від заявленого цивільного позову, суд, керуючись положеннями ч.5 ст.128 КПК України, п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, вважає необхідним провадження за цивільним позовом закрити.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відповідно до приписів ч.4 ст.174 КПК необхідно скасувати, долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 349, 374, 375 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.

На підставі ч.5 ст.72 КК зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення з 10.12.2024 до 16.12.2024 включно з розрахунку - один день тримання під вартою відповідає одному дню позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 внесену 16.12.2024 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області заставу в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Речові докази:

1)куртку білого кольору, футболку синього кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області повернути потерпілому ОСОБА_4 ,

2)ніж зі слідами крові знищити,

3)ніж в чохлі, куртку синього кольору, що зберігаються в камері схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, застосовані на підставі ухвал слідчого судді від 11.12.2024, 18.12.2024 скасувати.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди закрити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1