ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.05.2025 року в кримінальному провадженні №0000285 щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Мамаївці, Кіцманського району Чернівецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 23.02.1997 року вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області за ст. 94 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років;

-29.01.2003 року вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області за ст. 122 ч.1, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-09.04.2009 року вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області за ст. 122 ч.1, 296 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

-20.11.2012 року вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області за ст. 125 ч.2 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці;

-27.11.2020 року вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області за ст. 125 ч.2 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт;

-02.12.2021 року вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області за ст. 309 ч.1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 травня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України і йому

ЄУНСС 718/245/25 НП 11кп/822/229/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8

призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироку законної залишено у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому вирішено обчислювати з дня його фактичного затримання 24.10.2024 року.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк перебування його під вартою з 24.10.2024 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 43 451 грн 37 коп. за проведення судових експертиз.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 23.10.2024 о 19 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із знайомим ОСОБА_9 , з яким попередньо розпивав спиртні напої, користуючись своєю фізичною перевагою внаслідок значно молодшого віку, переслідуючи мету, направлену на умисне позбавлення життя ОСОБА_9 , розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання смерті останнього, діючи умисно, за допомогою ножа наніс два удари у ліву та праву частину грудної клітки ОСОБА_9 , який був розташований спиною до ОСОБА_7 . Після отриманих ушкоджень ОСОБА_9 відійшов від місця нанесення йому ударів ножем та помер на тротуарі за адресою: АДРЕСА_1 .

Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в проміжку часу від 18:00 до 20:00 год. від геморагічного шоку на фоні гострої внутрішньої кровотечі, яка виникла внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням правої легені.

На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити оскаржуваний вирок та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Вказував, що призначаючи покарання ОСОБА_7 районним судом не надано належної оцінки обставинам, які, згідно ст. 66 КК України, є пом`якшуючими обставинами. Так, обвинувачений під час досудового розслідування та розгляду кримінального провадження в суді свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Вважає, що судом безпідставно не враховано вказані обставини та призначено покарання, яке є надто суворим. На думку апелянта, є всі підстави для застосування вимог ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів приходить до таких висновків.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку, підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка та не оспорюється апелянтом

А тому колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.

Доводи адвоката про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання внаслідок його суворості та щодо наявності підстав для застосування ст. 69 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно з приписами ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності та особі винного. Пропорційність покарання вищезазначеним складовим є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, а також відомості про особу обвинуваченого, який раніше 6 разів притягувався до кримінальної відповідальності, із них 5 разів за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, в тому числі і перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за які неодноразово відбував реальні покарання, не одружений, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом F 10.24.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого суд визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу.

Тобто, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному, навіть мінімального покарання в межах санкції, було б явно недоцільним.

Будь-яких законних підстав для пом`якшення ОСОБА_7 покарання, в тому числі із застосуванням положень ст. 69 КК України, колегією суддів не встановлено, оскільки матеріали кримінального провадження не містять таких пом`якшуючих покарання обставин, які, з урахуванням особи винного та інших обставин кримінального провадження, істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання не можна буде вважати справедливим, пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Усі дані про особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують покарання, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання й наведені у вироку суду, та дають підстави колегії суддів вважати, що суд першої інстанції правильно призначив покарання обвинуваченому, передбаченого санкцією ч.1 ст.115 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

А тому в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 відмовити, а вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 травня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя