ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/5109/25

Провадження № 11-сс/820/262/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2025 року у кримінальному провадженні № 0001325, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красилів, Хмельницької області, громадянина України, працюючого на посаді провідного фахівця з публічних закупівель відділу закупівель та з 22.04.2025 на посаді в.о. начальника відділу закупівель ТОВ «Красилівський агрегатний завод», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Слідчим суддею встановлено, що слідчим СП ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001325 від 05 вересня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 та ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 31.10.2023 рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Красилівський агрегатний завод» в особі генерального директора АТ «Українська оборонна промисловість» ОСОБА_9 затверджений статут ТОВ «Красилівський агрегатний завод».

Згідно п.1.1 розділу І Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Красилівський агрегатний завод» - ТзОВ «Красилівський агрегатний завод» (далі - Товариство) створене шляхом перетворення Державного підприємства «Красилівський агрегатний завод» - учасника Державного концерну «Укроборонпром» відповідно до Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». З дня його державної реєстрації Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державного підприємства «Красилівський агрегатний завод».

Пунктом 1.3. цього розділу передбачено, що єдиним Засновником Товариства є держава в особі Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» (далі - уповноважений суб`єкт управління), учасником Товариства є уповноважений суб`єкт управління, який здійснює права учасника та повноваження з управління корпоративними правами держави у статутному капіталі Товариства;

п. 1.4. цього розділу передбачено, що Акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість» є уповноваженим суб`єктом господарювання з управління об`єктами державної власності, закріпленими за Товариством;

Відповідно до п. 2.1. розділу 2 «мета і предмет діяльності» - метою діяльності Товариства є одержання прибутку шляхом здійснення виробничої та господарської діяльності.

Відповідно до п. 3.5, 3.9 розділу 3 - «юридичний статус Товариства» - Товариство у порядку, визначеному законом та цим Статутом, має право від свого імені вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, набувати майнові та немайнові права, нести обов`язки, виступати позивачем та відповідачем у суді, крім випадків, передбачених законодавством та цим Статутом.

Встановлено, що відповідно до наказу директора «Красилівського агрегатного заводу» ОСОБА_10 від 17.11.2003 № 585к, ОСОБА_7 прийнято на роботу на посаду інженера з постачання ДП «Красилівський агрегатний завод» з подальшими переміщеннями.

Наказом директора ДП «Красилівський агрегатний завод» ОСОБА_11 від 02.10.2020 № 283к, про переведення працівників у зв`язку з приведенням у відповідність назв посад (професій) до штатного розпису, затвердженого наказом № 129 від 14.07.2020 переведено ОСОБА_7 з посади заступника начальника відділу закупівель на посаду провідного фахівця з публічних закупівель в тому ж відділі.

Відповідно до наказу директора ТОВ «Красилівський агрегатний завод» ОСОБА_11 від 16.04.2025 № 263к, у зв`язку з виробничою необхідністю продовжено дію наказу № 177 від 20.03.2025 в ч. 1 п. 3 (про тимчасове переведення ОСОБА_12 у розпорядження головного контролера з 25.03.2025 по 21.04.2025) з 22.04.2025 по 29.04.2025. На час відсутності (тимчасове переведення в підпорядкування головного контролера) в.о. начальника відділу закупівель ОСОБА_12 , виконання обов`язків начальника відділу закупівель з 22.04.2025 по 29.04.2025 покладено на провідного фахівця з публічних закупівель ОСОБА_7 .

Відповідно до посадової інструкції начальника відділу закупівель «Красилівський агрегатний завод», затвердженої директором ТОВ «Красилівський агрегатний завод» від 14.06.2021 та посадової інструкції провідного фахівця з публічних закупівель відділу закупівель «Красилівський агрегатний завод», затвердженої директором ТОВ «Красилівський агрегатний завод» від 14.06.2021, ОСОБА_7 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а тому відповідно до ст. 18 КК України та положень п.1 примітки до ст. 364 КК України, є службовою особою.

ОСОБА_7 , працюючи на посаді провідного фахівця з публічних закупівель відділу закупівель та починаючи з 22.04.2025 на посаді виконувача обов`язків начальника відділу закупівель ТОВ «Красилівський агрегатний завод», маючи єдиний умисел спрямований на незаконне збагачення, використовуючи займані посади, зловживаючи службовим становищем, скориставшись тим, що 06.11.2023 укладено договір поставки між ТОВ «Красилівський агрегатний завод» та ТОВ «БСТ «Компані» з подальшим його неодноразовим продовженням, за специфікацією - «комплекти заготовок», ОСОБА_7 , використовуючи власне службове становище, висловив вимогу директору ТОВ «БСТ «Компані»» - ОСОБА_13 у передачі йому неправомірної вигоди в розмірі 10 % від сплаченої суми ТОВ «Красилівський агрегатний завод» за відвантажену продукцію на рахунки ТОВ «БСТ «Компані», за сприяння у оголошенні його переможцем в процедурах закупівель, які ТОВ «Красилівський агрегатний завод» проводить для придбання комплектів заготовок ящика, з метою комплектування виробів оборонного призначення, подальшому сприянні у безперешкодній співпраці між вказаними товариствами у сфері закупівель для комплектування виробів оборонного призначення, нарощення обсягів співпраці, організації безперешкодного її прийняття на ТОВ «Красилівський агрегатний завод» (в тому числі прийняття такої, яка не відповідає технічним умовам) та підтримання нормальних умов подальшої співпраці, погрожуючи за умови ненадання неправомірної вигоди вчинити дії з використанням свого службового становища з метою не продовження договірних відносин з ТОВ «БСТ «Компані»», чим створив умови, за яких керівництво ТОВ «БСТ «Компані» вимушені надати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх законних інтересів, на що ОСОБА_13 погодився.

Крім цього, ОСОБА_7 висловив умову в подальшому, під час отримання розрахунків між ТОВ «Красилівський агрегатний завод» та ТОВ «БСТ «Компані»», передавати особисто йому неправомірну вигоду в розмірі, що залежить від об`ємів замовлення комплектів заготовок та її оплати.

В подальшому, ОСОБА_7 згідно попередньо висловленої вимоги ОСОБА_13 , 25.04.2025, близько 10.00 год. перебуваючи у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта» по вул. Грушевського, 112 в м. Красилів, Хмельницької області отримав поштове відправлення за експрес накладною № 4096 від директора ТОВ «БСТ Компані» ОСОБА_13 , відправленого 23.04.2025 з відділення № 3 ТОВ «Нова Пошта» по вул. Героїв Небесної Сотні, 74 в м. Шепетівка, Хмельницької області, всередині якого знаходяться грошові кошти в сумі 161 300 грн., що є значним розміром, таким чином отримав від ОСОБА_13 неправомірну вигоду у розмірі 10 % від перерахованої суми ТОВ «Красилівський агрегатний завод» за відвантажену продукцію на рахунки ТОВ «БСТ «Компані»», згідно попередньої домовленості за вчинення ОСОБА_7 дій в інтересах ТОВ «БСТ Компані» для продовження безперешкодного постачання комплектів заготовок.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні службовою особою неправомірної вигоди у значному розмірі для себе за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди,.

25.04.2025 ОСОБА_7 згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано та складено протокол про затримання.

25.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За вказаним кримінальним провадженням слідчий СП ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, посилаючись на те, що існують ризики передбачені п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2025 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 18 червня 2025 року із визначенням застави в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 грн. із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішення слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26 квітня 2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Зазначає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчим та прокурором не доведено наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилається на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 є неконкретним.

Вказує, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, твердо стоїть на шляху добра та справедливості, має сім`ю, утримує двох неповнолітніх дітей, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується, не перешкоджав органам слідства та суду, не переховувався від органів досудового розслідування та немає наміру цього робити.

Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 не міг та не може переховувати та спотворювати речі та документи, оскільки усі речові докази, які потенційно могли б свідчити про вчинення ним злочину, були вилучені слідчими під час обшуку та інших слідчих дій.

На думку захисника, розмір застави є надмірним для ОСОБА_7 та його сім`ї, оскільки визначений судом без врахування реального фінансово-матеріального становища.

Позиції учасників судового провадження

Підозрюваний ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду апеляційної скарги його захисника через начальника ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», з клопотанням про участь в апеляційному розгляді не звертався, в апеляційній скарзі захисника не порушується питання про погіршення його становища, його участь у апеляційному розгляді не є обов`язковою, у зв`язку з чим колегія суддів, з`ясувавши думку присутніх учасників провадження, прийняла рішення про проведення апеляційного розгляду у відсутність підозрюваного, відповідно до вимог ч.4 ст.401, ч.4 ст.405, 422 КПК України, з урахуванням також позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 25.10.2023, у справі №211/111/22, провадження №51-3720км23.

Захисник підтримав апеляційну скаргу, із зазначених в ній підстав, просив застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання чи інший, не пов`язаний з триманням під вартою, враховуючи дані про особу підозрюваного. Також наполягав на неконкретній та необґрунтованій підозрі, в якій не зазначено де, коли та за яких обставин ОСОБА_7 висловив вимогу передачі неправомірної вигоди, не конкретизовано які саме дії мав вчинити підозрюваний, крім того, ОСОБА_7 не був наділений правом одноособово приймати матеріали та комплектуючі, що постачаються. При затриманні ОСОБА_7 не дали розпакувати посилку, він не знав, що в ній. Також вважає, що розмір застави повинен бути менший, слідчий суддя не обґрунтування виключний випадок для застосування застави у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор не визнав апеляційних вимог, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, зазначивши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує слідчий в клопотанні. Посилаючись на те, що підприємство оборонного комплексу за виділені державні кошти в період воєнного стану здійснює в тому числі і виробництво озброєння, тоді як зібрані докази в результаті НСРД по злочинну діяльність підозрюваного по вимаганню неправомірної вигоди у значному розмірі. На даний час існують докази про передачу неправомірної вигоди у розмірі близько 2 мільйонів грн., в подальшому підозра буде змінена та конкретизована.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, ознайомившись з судовим матеріалом та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог частини 1 статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В апеляційній скарзі захисник оскаржує обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування щодо ОСОБА_7 саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити вище перелічені дії.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованості на поточній стадії досудового розслідування підозри, пред`явленої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існують об`єктивні відомості, що він міг вчинити вказане правопорушення, про що свідчать матеріали кримінального провадження і доведено прокурором.

Колегія суддів, враховуючи також практику Європейського суду з прав людини з питання визначення поняття «обґрунтованої підозри» (справи «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Гусинський проти Росії», «Нечипорук і Йонкало проти України» тощо), вважає, що в ході досудового розслідування при обранні підозрюваному запобіжного заходу необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення; мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання. Водночас ця стадія розслідування не передбачає сукупності доказів, достатньої для прийняття процесуального рішення за суттю кримінального провадження.

Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Така інформація щодо ОСОБА_7 в матеріалах справи існує та доведена прокурором, тож обґрунтованість підозри для поточної стадії досудового розслідування є достатньою для можливості застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Стосовно існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, то приймаючи рішення за клопотанням слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а саме у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, обставин, передбачених ст.178 КК України, даних про особу підозрюваного, а також те, що останній раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, дійшов висновку, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчинені тяжкого злочину та зважаючи на покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, а тому цей ризик є достатньо високим, також впливати на свідків, оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, на даний час у органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_7 співпрацював із іншими особами, які працюють на ТОВ «Красилівський агрегатний завод», які діяли з єдиним умислом щодо отримання неправомірної вигоди за виготовлення та отримання документів, що стосується процедури закупівель, які товариство оборонно-промислового комплексу проводить для придбання комплектів заготовок ящика, з метою комплектування виробів оборонного призначення, особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваному, шляхом умовлянь, чинення тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Таким чином, ухвалюючи рішення про задоволення клопотання слідчого щодо застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив, що досудовим розслідуванням доведена наявність як обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, так і ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно до практики ЄСПЛ, у рішеннях по справах «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року та «Александр Макаров проти Росії» від 12.03.2009 року, Суд вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою, а врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

З урахуванням наведених обставин, вимог статті 178 КПК України, колегія суддів вважає, що через суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання винним, є обґрунтовані підстави вважати, що існують не абстрактні, а конкретні ризики, передбачені ст.177 КПК України, підозрюваний має реальну можливість здійснити ці дії у даному кримінальному провадженні в майбутньому, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою схиляння до дачі ним показань на свою користь або відмови від дачі показань, а тому неможливо застосувати менш суворий запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання наявним ризикам.

З огляду на наведене, у колегії суддів є достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які визнані слідчим суддею доведеними.

Посилання сторони захисту на те, що слідчим суддею не було взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, твердо стоїть на шляху добра та справедливості, має сім`ю, утримує двох неповнолітніх дітей, має стійкі соціальні зв`язки, позитивно характеризується, не перешкоджав органам слідства та суду, не переховувався від органів досудового розслідування та немає наміру цього робити, до уваги не беруться, оскільки вищенаведені обставини, на які посилається захисник, а саме дані про особу підозрюваного, не спростовують та не зменшують наявних ризиків та не є безумовними підставами для зміни запобіжного заходу та обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про те, що по справі не було надано переконливих доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки вони спростовуються змістом клопотання слідчого та доданими матеріалами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в такому випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

З огляду на наведене, у колегії суддів є достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які визнані слідчим суддею доведеними.

За таких обставин, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які знайшли підтвердження як під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість застосування слідчим суддею до ОСОБА_7 найбільш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Викладене в свою чергу, унеможливлює задоволення апеляційних вимог захисника підозрюваного про обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого злочину, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, даних про його особу, наявних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, не встановлені стримуючі чинники, які б дійсно могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від можливого покарання, незаконного впливу на свідків з метою покращення свого становища, у скоєнні якого він підозрюється.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 і виключити ризики, пов`язані зі звільненням його з-під варти.

Крім того, приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначив заставу 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для нього.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного на даній стадії досудового розслідування, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наданих матеріалів справи і встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави стосовно ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а висновок про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, правильним, обмеження його права на свободу у цьому випадку є виправданим і необхідним, через неможливість у жодний інший спосіб запобігти втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні вимоги сторони захисту є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 квітня 2025 року про застосування стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 червня 2025 року із визначенням застави в розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 757 000 грн., залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3