МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/1230/24
Провадження 1-кс/945/171/25
УХВАЛА

Іменем України

18 квітня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченої ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні (справа № 945/1230/24) за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161 КК України,

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження (судова справа № 945/1230/24) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 114-2, ч. 1 ст. 161 КК України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.03.2025 кримінальне провадження розподілене головуючому судді ОСОБА_6 .

17.04.2025 у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 заявила відвід головуючій судді ОСОБА_6 , посилаючись на те, що суддя ОСОБА_6 двічі розглядала заяви про відвід судді ОСОБА_7 і підстав для її відводу у розгляді кримінального провадження, де вона є обвинуваченою, не знайшла. Разом з тим, розглядаючи самовідвід судді ОСОБА_7 , суддя ОСОБА_8 встановив підстави для задоволення самовідводу судді ОСОБА_7 , що свідчить про упередженість судді ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 підтримала заяву про відвід суді ОСОБА_6 , просила його задовольнити. Додатково пояснила, що суддя ОСОБА_6 двічі, 21.08.2024 та 23.09.2024 приймала рішення за результатами розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_7 . Обвинувачена вважає, що вона належно обґрунтувала доводи та підстави для відводу судді ОСОБА_7 , основним з яких було намір допитати суддю ОСОБА_7 у судовому засіданні як свідка. Проте суддя ОСОБА_6 доводи не взяла до уваги, а тому вважає, що вона є упередженою та необ`єктивною, а тому не може розглядати справу по суті.

Крім того, на глибоке переконання обвинуваченої ОСОБА_3 , правосуддя повинен здійснювати чоловік, а не жінка. Роль жінки у суспільстві полягає у веденні домашнього господарства, готування їжі та народження дітей. Це її психологічне ставлення та бачення судового процесу та вважає, що має право вибору судді, який буде здійснювати судочинство у її справі.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 підтримав думку обвинуваченої, повторив її доводи та вказав на те, що під час розгляду заяв про відвід судді ОСОБА_7 , судді ОСОБА_6 могли стати відомі обставини розгляду кримінального провадження по суті, що є недопустимим.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення заяви про відвід та зазначив, що доводи обвинуваченої про упередженість судді ОСОБА_6 , у зв`язку з розглядом нею заяв про відвід судді ОСОБА_7 вже розглянуто суддею ОСОБА_8 у судовому засіданні, яке відбувалось 17.04.2025, про що ухвалено відповідне рішення. Крім того зазначив, що під час розгляду заяв про відвід судді ОСОБА_7 у судових засіданням жодних письмових доказів суддею ОСОБА_6 не долучались сторонами та суддею не вивчались, а тому обґрунтованих підстав вважати, що суддя ОСОБА_6 володіє інформацією про обставини розгляду справи по суті відсутні.

Розглянувши заяву про відвід, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні встановлені в статті 75 КПК України. Вказані обставини не є вичерпними, оскільки пункт 4 частини 1 вказаної статті передбачає загальну обставину: а саме за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Учасник судового провадження має право за наявності таких обставин заявити головуючому судді відвід. Однак такий відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При цьому до підстав для відводу судді ОСОБА_6 обвинуваченою фактично зводиться незгода з процесуальними рішеннями, які прийняті суддею ОСОБА_6 21.08.2024 та 23.09.2024 при розгляді заяв про відвід судді ОСОБА_7 . З цим твердженням суду погодилась і обвинувачена ОСОБА_3 під час розгляду її заяви.

Суд зазначає, що у випадку не погодження з рішенням суду під час судового провадження, обвинувачена має право оскаржити таке рішення суду до суду апеляційної інстанції, якщо таке підлягає оскарженню згідно ч.1 ст.392 КПК України, або відповідно до ч.2 ст.392 КПК України, якщо ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, то заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Суд не приймає до уваги і доводи обвинуваченої, що правосуддя повинно здійснюватися виключно чоловіками, а не жінками. Тобто обвинувачена ОСОБА_3 вважає, що жінки й чоловіки не є фактично рівними за правами та можливостями внаслідок свого упередженого ставлення, що свідчить про суб`єктивність, а не об`єктивність доводів щодо упередженості судді ОСОБА_6 . Обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила у судовому засіданні, що це саме психологічне її відношення та бачення судового процесу.

Суд повинен захищати будь-яку особу, якщо існують щонайменше дії або бездіяльність, доступні для спостереження і вивчення, які порушують права такої особи. Натомість у даному випадку, можливо прийти до висновку, що сторона захисту штучно створює ілюзію порушення своїх прав, при відсутності будь-яких реальних фактів і обставин, які б могли підтвердити навіть думку про таке порушення.

Діючі норми кримінального процесуального законодавства, Конституція України не передбачає права учасника судового процесу на вибір судді за будь-якими ознаками, у тому числі і статті.

Натомість, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених КПК України, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками (статті 8, 10 КПК України).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості, вважаю за потрібне керуватися нормами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

За таких обставин, суд, поряд з іншим, не погоджується і з доводами сторони захисту, що судді ОСОБА_6 , ймовірно стали відомі обставини інкримінованих правопорушень, які досліджувались під час розгляду справи по суті та зазначає наступне.

Суддя, який розглядає відвід судді, який розглядає справу по суті не здійснює повноважень судді у цьому кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, а тому і не потребує з`ясування обставин по суті кримінального правопорушення. Фактів долучення та дослідження суддею ОСОБА_6 доказів по суті справи при розгляді заяв про відвід не встановлено, а відтак і обізнаності судді з обставинами справи, стороною захисту не доведено, а лише зазначено про ймовірність, тому судом до уваги не приймаються.

Справа у провадження судді ОСОБА_6 надійшла відповідно до вимог ст. 35 КПК України, доказів, які б викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_6 в ході розгляду заяви про відвід не встановлено. Розгляд суддею ОСОБА_6 заяв обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_7 сам по собі не є підставою для відведення її від розгляду кримінального провадження по суті. Крім того, викладені доводи обвинуваченою ОСОБА_3 , які фактично гуртуються на незгоді з прийнятими рішеннями судді ОСОБА_6 , вже були предметом дослідження при розгляді самовідводу судді ОСОБА_6 у справі № 945/1230/25, провадження № 1-кс/945/124/25.

Отже, враховуючи вище викладене, суд вважає, що підстави для задоволення заяви обвинуваченої ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_6 відсутні.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні (справа № 945/1230/24) про відвід судді ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9

18.04.2025