Номер провадження: 11-кп/813/355/25
Справа № 503/700/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000060 від 14.10.2020 року за апеляційними скаргами прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кодимського районного суду Одеської області від 13.12.2021 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Речиця Столинського району Брестської області Республіки Білорусь, громадянина України, працюючого директором комунального підприємства «Кодимське бюро технічної інвентаризації», з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191; ч. 1 ст. 366 КК України та йому призначено покарання:

- за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 гривень, з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст.191 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки, з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 1 рік і 6 місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого основного покарання більш суворим та шляхом повного складання додаткових покарань, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі посади пов`язані з матеріальною відповідальністю на строк 2 роки 6 місяців.

Вироком суду вирішено питання щодо долі речових доказівта процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він обіймаючи посаду директора комунального підприємства «Кодимське районне бюро технічної інвентаризації», на підставі контракту від 30.03.2016 року та додаткової угоди №2 до вказаного контракту, згідно статуту даного підприємства здійснював адміністративно-господарські функції у зв`язку з чим є службовою особою останнього.

На початку березня 2020 року, дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 перебуваючи на посаді директора КП «Кодимське РБТІ» діючи умисно, з метою підтвердження наявності законних підстав не виходу на роботу, за невстановлених обставин отримав у невстановленої особи листок непрацездатності Серії АДФ №515708, який виготовлений пристроєм з струмино-крапельним способом друку (струминний принтер) та не відповідає, за способом виготовлення, аналогічним бланкам листка непрацездатності, виготовленим на підприємстві, що здійснює їх випуск «ДП «ПК «Зоря», із внесеними до нього недостовірними рукописними записами, щодо перебування, в період з 03.02.2020 року до 28.02.2020 року на амбулаторному лікуванні в ТОВ «МЕДАКОМ», що розташоване за адресою: м.Одеса, вул.Стовпова, 17 із діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ступеню.

Продовжуючи свої протиправні дії, об`єднані єдиним умислом, 10.03.2020 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, діючи умисно, достовірно знаючи, що він не проходив лікування в установленому законом порядку та не отримував листка непрацездатності, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів спрямованих на незаконне збагачення, зловживаючи своїм службовим становищем, виготовив заяву-розрахунок лікарняних та окремих виплат потерпілим на виробництві КП «Кодимське РБТІ» №000146 від 10.03.2020 року, до якої вніс завідомо неправдиві відомості та долучив завідомо підроблений листок непрацездатності серії АДФ № 515708, який в свою чергу містив завідомо неправдиві відомості про амбулаторне лікування ОСОБА_8 в ТОВ «МЕДАКОМ» та необхідність виплати йому, матеріального забезпечення у сумі 8102,01 грн. Після чого, з метою отримання та привласнення вище вказаних грошових коштів, подав зазначені документи до Балтського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області (далі за текстом Фонд), що розташоване за адресою: Одеська область, м.Балта, вул. Любомирська 177 ю

У зв`язку із чим 03.04.2020 року Фондом, на підставі вказаних підроблених документів, на розрахунковий рахунок ОСОБА_8 було перераховано допомогу по тимчасовій непрацездатності в сумі 8102,01 грн, внаслідок чого останній незаконно заволодів грошовими коштами потерпілого, тим самим завдав йому збитків на вказану суму.

Водночас суд першої інстанції визнав обвинувачення висунуте ОСОБА_8 та викладене в змісті обвинувального акту необґрунтованим в частині того, що останній отримав листок непрацездатності знаходячись за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки одночасно із цим в змісті обвинувального акту зазначено, що отримання листка непрацездатності обвинуваченим відбулось за невстановлених обставин. Крім того, стороною обвинувачення суду не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що листок непрацездатності був отриманий обвинуваченим саме під час знаходження останнього за місцем свого проживання.

Також суд визнав обвинувачення висунуте та викладене в змісті обвинувального акту необґрунтованим в частині зазначення адреси розташування Балтського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, а саме вказівку у ній «Подільського району», оскільки Балтська міська територіальна громада увійшла до складу Подільського району лише після ліквідації Балтського району Одеської області та утворення Подільського району Одеської області, на підставі постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 р. № 807-ІХ. Таким чином на момент діяння, а саме 10.03.2020 року, Балтське відділення Фонду було розташоване в м. Балта Одеської області.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного ОСОБА_8 покарання, тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України та призначити відповідне покарання.

Далі, прокурор подав зміни до апеляційної скарги, в яких просить: змінити вирок в частині призначення покарання, на підставі ч.4 ст.286 КПК України, ч.1 ст.49 КК України, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України в зв`язку з закінченням строку давності та кримінальне провадження в цій частині закрити; виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку висновки суду щодо застосування ст.70 КК України; вирок суду в частині засудження ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 та п.2 ч.1 ст.284 КПК України

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

07.04.2025 року захисник ОСОБА_7 подав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, оскільки з часу вчинення інкримінованих ОСОБА_8 злочинів минуло більше 3 та 5 років відповідно, а отже на теперішній час закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачені ч.1 ст.49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання захисника.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.04.2021 року (справа №328/1109/19), звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (постанова Верховного Суду від 26.02.2019 року по справі №309/1201/15-к).

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та обвинуваченого, які підтримали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності; думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання; дослідивши матеріали кримінального провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Статтею 2 КПК передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Строк давності це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно вироку суду вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України було вчинено ОСОБА_8 10.03.2020 року, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України 03.04.2020 року.

Загальне правило щодо дії закону про кримінальну відповідальність в часі відповідно до ч.2 ст.4 КК України передбачає, що кримінальна протиправність і карність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Станом на 10.03.2020 року діяла санкція ч.1 ст.366 КК України в редакції від 16.01.2020 року, яка передбачала покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1ст.366 КК України, відповідно до ст.12 КК України, в редакції від 16.01.2020 року, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, є злочином невеликої тяжкості. Відповідно до чинної редакції ст.12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення віднесено до кримінальних проступків.

Станом на 03.04.2020 року діяла санкція ч.2 ст.191 КК України, в редакції від 02.04.2020 року, яка передбачала покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Аналогічна санкція передбачена і в чинній редакції КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України, відповідно до ст.12 КК України у редакції від 02.04.2020 року, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, є злочином середньої тяжкості. Відповідно до чинної редакції ст.12 КК України, зазначене кримінальне правопорушення віднесено до нетяжких злочинів.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

- три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

- п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Даних про те, що ОСОБА_8 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий нетяжкий, тяжкий чи особливо тяжкий злочин, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

За таких обставин строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності не зупинялись та не переривались.

Оскільки із дня вчинення інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень минуло три та п`ять років відповідно, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.п.2 та 3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Апеляційним судом були роз`ясненні обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України та обвинувачений погодився з такими підставами для закриття кримінального провадження, не наполягав на розгляді кримінального провадження в загальному порядку

Положеннями п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з положеннями ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , частково задовольнити апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора, вирок суду першої інстанції скасувати, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п.п.2, 3 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Крім того у зв`язку зі скасуванням обвинувального вироку у відношенні ОСОБА_8 апеляційний суд вважає за необхідне процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави, а речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись статтями 284, 288, 404, 405, 407, 409, 417, 419, 532 КПК України, ст.49 КК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Кодимського районного суду Одеської області від 13.12.2021 року, яким ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених та ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України на підставі п.п.2 та 3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження №0000060 від 14.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК України в зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази: листок непрацездатності АДФ № 515708 ТОВ «МЕДАКОМ» від 03.02.2020 року на ім`я ОСОБА_8 ; завірену копію заяви-розрахунку керівника КП «Кодимське РБТІ» ОСОБА_8 від 10.03.2020 року; копію квитанції № 0.0..1 АТ КБ «ПриватБанк» від 08.10.2020 року та оригінал заяви-розрахунку керівника КП «Кодимське РБТІ» ОСОБА_8 від 10.03.2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-технічної та судово-почеркознавчої експертиз, в загальній сумі 14595,1 грн віднести на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4