703/79/25
1-кп/703/269/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області кримінальне провадження №0001013 від 05.12.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працює керівником гуртка «Основи журналістики» в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №7 м. Сміли, розлучений, утриманців не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ст. 336 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, під час оголошення на території України загальної мобілізації на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3542-ХІІ (з подальшими змінами та доповненнями), Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ, а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23.07.2024 №3892-ІХ, пройшов військово-лікарську комісію та відповідно до картки №9008 обстеження та медичного огляду від 17.10.2024, а також довідки військово-лікарської комісії №11735 від 17.10.2024 визнаний придатним до військової служби згідно графи «ІІ» Наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України».

23.11.2024 ОСОБА_4 в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , уповноваженим представником вручена повістка на відправку на військову службу за мобілізацією на 05-00 год 24.11.2024, його ознайомлено зі змістом ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3542-ХІІ (з подальшими змінами та доповненнями).

ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову під час мобілізації, будучи придатним до військової служби у військовий час, не оформивши права на відстрочку від проходження військової служби, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, статей 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 23.07.2024 №3892-ІХ, без поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 24.11.2024 на 05-00 год, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав. Вказав, що з 02.09.2024 працює в ЗОШ № 7 м. Сміла на посаді керівника гуртка журналістики з педагогічним навантаженням 0,77 ставки. 20.09.2024 в нього в ІНФОРМАЦІЯ_2 забрали військовий квиток, оскільки в нього не було вклеєного коду. Після вказаної ситуації вже не мав змоги подати документів на оформлення відстрочки, оскільки в ТЦК йому пояснювали, що відповідна заява подається разом з усіма підтвердними документами одночасно, а в нього був відсутній військовий квиток, а наказу про прийняття на роботу в нього взагалі ніхто не вимагав, тому не подавав його до ТЦК. В період до 18.11.2024 з`являвся за викликом по всіх вручених йому повістках. За вказаний час, 04.10.2024 пройшов військово-лікарську комісію, отримав направлення на дообстеження в м. Черкаси, на яке не поїхав, бо вважав, що там великі черги, був визнаний придатним до військової служби, 17.10.2024 ознайомився із відповідним висновком, не мав наміру його оскаржувати. 18.11.2024 не прибув за повісткою, бо зневірився у змозі оформити відстрочку, не довіряв співробітникам ТЦК. 23.11.2024 до нього додому прибули працівники поліції та його було супроводжено до Черкаського РТЦК, де йому під розписку вручили повістку про відправку на 24.11.2024. 24.11.2024 по повістці не прибув, бо відчував, що з ним вчинили несправедливо, хоча усвідомлював, що це бойова повістка, внаслідок неявки за нею передбачена кримінальна відповідальність. Наполягав, що має право на відстрочку як керівник гуртка науково-педагогічний працівник, що відповідає вимогам пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.04.2000 №963 «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників», однак таку відстрочку не зміг оформити.

Зважаючи на повідомлені обвинуваченим обставини щодо наявності в нього права на відстрочку, судом ухвалено досліджувати всі докази, наявні в матеріалах кримінального провадження.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України повністю доводиться наданими стороною обвинувачення доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що працює старшим офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , восени 2024 року, у один із вихідних днів, вручав бойову повістку ОСОБА_4 , що відбувалося в присутності іншого працівника РТЦК, ОСОБА_6 , а також поліцейських. Вказана особа пройшов військово-лікарську комісію, був визнаний придатним до військової служби, не був заброньований та не мав інших законних підстав щоб не бути мобілізованим. Особисто пояснив йому, що означає бойова повістка, її значення та які наслідки передбачені у разі неявки. ОСОБА_4 отримав її під розпис.

- показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 бойову повістку вручив військовослужбовець ОСОБА_5 та вказані дії були зафіксовані відеозаписом. Це мало місце в суботу, дати не пригадує, коли ОСОБА_4 було доставлено до ТЦК працівниками поліції. На той час останній мав пройдений медогляд, був визнаний придатним до військової служби. Особисто роз`яснював обвинуваченому, що його буде направлено для проходження військової служби до військової частини матеріального забезпечення, назвав місце призначення та роз`яснив місце та час явки. ОСОБА_4 при відвідуванні ТЦК говорив, що має право на відстрочку, бо є педагогічним працівником, керівником гуртка журналістики, мав спроби подати відповідні документи, однак не подав документів за переліком, передбаченим Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» для прийняття рішення про надання відстрочки від військової служби йому як педагогічному працівнику, оформленої відстрочки на даний час також не має.

- відомостями, що містяться у рапорті тимчасовому виконувачу обов`язків начальника ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо ухилення громадянина ОСОБА_4 від призову за мобілізацією, згідно з яким останній 24.11.2024 на 05-00 год не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для направлення у складі команди до військової частини НОМЕР_1 ;

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, що подане начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу керівника Смілянської окружної прокуратури, згідно з яким ОСОБА_4 , якому 23.11.2024 вручено повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 05-00 год 24.11.2024, роз`яснено про те, що його буде мобілізовано та направлено до військової частини НОМЕР_1 , у вказані дату та час не прибув, причини неявки не повідомив, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації;

- розпискою №2102 із проставленням власноручного підпису ОСОБА_4 як військовозобов`язаним про обов`язок явки 24.11.2024 на 05-00 год, яка ним одержана о 14-23 год 23.11.2024;

- записами Журналу обліку і видачі бланків повісток ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розпочатий 27.02.2024, згідно яких повістка №2102 23.11.2024 вручена ОСОБА_4 , факт її отримання засвідчений власноручним підписом;

- відеозаписом, проведеним 23.11.2024 в приміщенні службового кабінету ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 особисто ставить підпис про отримання повістки;

- даними фотофіксації, з яких вбачається вчинення ОСОБА_4 підпису за отримання повістки 23.11.2024;

- відомостями, що містяться в поіменному списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі команди НОМЕР_1 , в першому рядку якого вказано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , придатний до військової служби, не прибув;

- довідкою ВЛК №11735 від 17.10.2024, згідно з якою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 з визначенням діагнозу, останній на підставі ст. 64в графи ІІ розкладу хвороб, графи ТДВ, придатний до військової служби. Довідка містить підпис від імені ОСОБА_4 про ознайомлення із постановою ВЛК;

- відомостями, що містяться у картці №9008 обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного для визначення придатності до військової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначенням інформації щодо придатності до військової служби, встановленого діагнозу, що відповідно до ст. 64в розкладу хвороб, таблиці додаткових вимог, є придатним до військової служби. Картка містить підпис від імені ОСОБА_4 про ознайомлення із висновком ВЛК.

Статтею 336 Кримінального кодексу України, передбачено кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією. Злочин, передбачений вказаною статтею, має формальний склад та не є триваючим за своєю суттю. Факт вчинення суспільно небезпечного діяння (яке складає об`єктивну сторону злочину) утворює закінчений злочин. Об`єктивна сторона злочину в диспозиції ст. 336 КК визначена із застосуванням терміну «ухилення». Ухилятися - означає намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, відсторонятися від чогось. Таким чином зміст ухилення як діяння (дія чи бездіяльність) визначається змістом того, від чого ухиляється особа, в даному випадку - змістом понять «мобілізація» і «призов за мобілізацією». У статті 336 КК ці поняття не розкриваються, що свідчить про те, що її диспозиція є бланкетною.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 336 КК України (ухилення від призову за мобілізацією), проявляється в ухиленні від призову на військову службу шляхом дії або так званої змішаної бездіяльності (ухилення від виконання певного обов`язку вчинюється шляхом вчинення певних дій). Ухилення від призову за мобілізацією у формі бездіяльності полягає у неявці до місця, визначеного у повістці або наказі військового комісара, зокрема до військового комісаріату для відправлення до військової частини. Злочин є закінченим з моменту неявки військовозобов`язаного до такого місця.

Суб`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення характеризується прямим умислом, тобто коли військовозобов`язаний усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії чи бездіяльності), передбачав його суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачає, що чоловіки віком від 18 до 60 років зобов`язані за викликом з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік. Відповідно виклик здійснюється шляхом вручення повісток.

Згідно з Законом України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до визначень, наданих у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 під мобілізацією розуміється - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно - рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 вказаного вище Закону під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу, громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах.

Ухилення громадян від призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану вкрай негативно впливає на укомплектованість військових частин і підриває обороноздатність країни в умовах відсічі збройній агресії російської федерації, яка загрожує життю, здоров`ю, безпеці всіх громадян і самому існуванню нашої держави.

Відповідно до п. 56 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом» від 21 березня 2002 р. №352 оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Мобілізаційне розпорядження - це документ, який вручається військовозобов`язаному громадянину після проходження ним медичної комісії та визнання його придатним до військової служби для подальшої мобілізації.

Отже, військовозобов`язаний ОСОБА_4 , пройшовши медичний огляд, що проводився військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 для визначення ступеня придатності до військової служби, яким останнього визнано придатним до військової служби, отримавши під розписку повістку, проставивши свій власноручний підпис про її отримання та будучи належним чином повідомленим про необхідність явки на 24.11.2024, до призовної дільниці не з`явився та не повідомив про місце свого перебування, не надав доказів поважності причин неявки. Вказані діяння містять усі ознаки складу кримінального правопорушення, що інкриміноване ОСОБА_4 органом досудового розслідування, передбачене ст. 336 КК України.

У ході судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_4 надано копію наказу від 21.08.2024 №140-к/тр, згідно з яким його, на підставі його заяви від 21.08.2024, призначено на посаду керівника гуртка Смілянської загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №7 СМР Черкаської області з 02.09.2024 із педагогічним навантаженням 14 годин, тип трудового договору строковий, з 02.09.2024 до 31.08.2025, а також довідка від 09.12.2024 №1152/01, з якої серед іншого вбачається, що станом на 07.07.2024 ОСОБА_4 працює у вказаному закладі на основному місці роботи та у 2024-2025 навчальному році керівник гуртка ОСОБА_4 має педагогічне навантаження 14 годин, що складає 0,77 ставки. Також обвинуваченим надано висновок дослідження магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта, з якого вбачається наявність у нього ознак дегенеративно-дистрофічних змін поперекового відділу хребта; довідку №212 про перебування на лікуванні в неврологічному відділенні КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. С.Бобринської» з 24.09.2024 до 30.09.2024.

Розглянувши надані документи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як убачається з пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, йому ставиться в провину неприбуття за викликом згідно повістки на 24.11.2024, оскільки він умисно не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття до військових частин або на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих повістках (повідомленнях), визнаються підтверджені відповідними документами:

1) перешкода стихійного характеру, хвороба або інші обставини, що позбавили можливості особисто прибути в зазначені частину, пункт і строк;

2) смерть близького родича (чоловіка, дружини, сина, дочки, батька, матері, діда, баби або рідного (повнорідного, неповнорідного) брата чи сестри) або близького родича подружжя.

Водночас, в даному кримінальному провадженні не встановлено існування обставин, які перешкоджали обвинуваченому ОСОБА_4 прибути за врученою йому повісткою. Вказане не спростовується наданими ним медичними документами, оскільки з при огляді його військово-лікарською комісією встановлено наявність захворювань, але такі не виключають його придатності до військової служби, що відображається у відповідному висновку. Відомості про перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні, а також про факти звернення ним за медичною допомогою, вказані в довідці, наданій на запит органу досудового розслідування, стосуються 29.04.2024, 03.07.2024, 23.09.2024, а також періоду 24-30.09.2024, відтак об`єктивно не могли виключати його явку для мобілізації в листопаді 2024 року.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Частинами 7-8 тієї ж статті передбачено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Процедура надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення передбачені п. 56-67 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560.

З відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.12.2024, що адресована органу досудового розслідування вбачається, що 19.09.2024 ОСОБА_4 мав намір подати заяву про надання відстрочки від призову, однак не мав документів про працевлаштування до закладу освіти. Надалі 18.11.2024 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку із накладенням стягнення у виді штрафу.

Відтак жодних доказів належного оформлення документів щодо отримання відстрочки з названих підстав суду не надано, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченим не оформлено відповідних документів та належним чином не отримано рішення про відстрочку від проходження військової служби у зв`язку з мобілізацією. Вказане свідчить про протиправність його дій та необхідність явки за повісткою 24.11.2024, у вказаний час, будучи за рішенням ВЛК придатним до військової служби.

Таким чином суд, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, приймає до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що кримінальне правопорушення не потягло тяжких наслідків, відношення обвинуваченого до скоєного, що полягає в щирому осуді свого вчинку, а також особу обвинуваченого, який є особою немолодого віку, після 04.12.2027 буде особою, яка не підлягає призову на військову службу, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, не перебуває на профілактичних обліках у лікарів психіатра та нарколога.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України.

З врахуванням викладеного, суд призначає ОСОБА_4 за ст. 336 КК України основне покарання у виді 3 років позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом із цим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1, 3 ст. 76 КК України.

Приймаючи відповідне рішення, суд керується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 в силу його віку на день постановлення вироку 57 повних років, встановлених в ході судового розгляду відомостей про стан його здоров`я, а саме наявність захворювань опорно-рухового апарату, не становить значної суспільної небезпеки, достатньо скоро досягає граничного віку, що звільняє його від виконання військового обов`язку, зайнятий суспільно-корисною працею, оскільки підтверджено перебування його на педагогічній роботі, відтак фактично вбачається існування обставин, які у разі належного документального підтвердження, виключають призов ОСОБА_4 на військову службу під час мобілізації, однак останній через необізнаність із належною правовою процедурою звернення за отриманням відстрочки від призову, не скористався відповідним правом. Вказані обставини дозволяють дійти висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції від суспільства.

Підстави для обрання запобіжного заходу до набуття вироком законної сили відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 65, 66, 67, 75, 76, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, ст. 100, 124, 349, 369-371, 374 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачене ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Речові докази по справі: DVD-R диск для лазерної системи зчитування з відеозаписом вручення повістки на відправку ОСОБА_4 , розписку ОСОБА_4 про отримання повістки від 23.11.2024, копії журналу обліку видачі бланків повісток ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпочатого 27.02.2024, картки №9008 обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 , довідки №11735 ВЛК ОСОБА_4 , поіменного списку військовослужбовців, які призвані та відправлені ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі команди НОМЕР_1 , залишити при матеріалах кримінального провадження; оригінал журналу обліку видачі бланків повісток ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпочатого 27.02.2024, картку №9008 обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 , довідку №11735 ВЛК ОСОБА_4 , поіменний список військовослужбовців, які призвані та відправлені ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі команди НОМЕР_1 , - залишити в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_3 , звільнивши начальника групи документального забезпечення ОСОБА_7 від зобов`язань за зберігальною розпискою.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку у день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1