печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0001431 від 22.12.2022 - старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001431 від 22.12.2022 - старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням НП здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001431 від 22.12.2022 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023), ч. 2 ст. 366 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. ч. 4, 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 1 ст. 206, ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ст. 356, ч. 1 ст. 388 КК України.

В обґрунтування вимог клопотання слідчий вказує наступне.

07.05.2025 складено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених частиною четвертою статті 190 (в редакції Закону України № 3342-IX від 23.08.2023), частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України.

Разом з тим, слідством доведено, що своїми злочинними діями ОСОБА_6 та іншими спричинено матеріальну шкоду ІННОВАТУС в сумі 557 182 000 грн. та представниками потерпілого 22.12.2022 року заявлено цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні в сумі 23 317 754,39 млн. дол. США.

Встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав ОСОБА_6 є власником наступного нерухомого майна:

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37, тип об`єкта: земельна ділянка Кадастровий номер: :01:001:0247, адреса: АДРЕСА_1 ;

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, тип об`єкта: квартира, адреса: АДРЕСА_2 , спільна часткова, розмір частки: 1/4.

Крім того, відповідно до Актового запису про шлюб № 2078 від 09.11.2007 підозрюваний ОСОБА_6 одружився із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав ОСОБА_8 є власником наступного нерухомого майна:

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип об`єкта: квартира, адреса: АДРЕСА_3 , дата державної реєстрації: 08.01.2024;

Реєстраційний номер майна: 33815809, тип майна: машиномісце № НОМЕР_1 , адреса нерухомого майна: АДРЕСА_4 , дата прийняття рішення про державну реєстрацію 02.06.2011.

Ураховуючи те, що вищезазначене майно набуте ОСОБА_8 за час шлюбу, належить їй та її чоловіку ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності.

З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_6 та його дружині ОСОБА_8 , яке набуте останньою за час шлюбу, так як воно належить їй та її чоловіку на праві спільної сумісної власності, та може бути використане з метою забезпечення заявленого цивільного позову.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Зважаючи на те, що розмір шкоди, завданий діями підозрюваного ОСОБА_6 , згідно із заявленим цивільним позовом, складає 557 182 000 грн., виникла необхідність в арешті майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінальних правопорушень (за цивільними позовами).

Так, згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від його застосування слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке набуте останньою за час шлюбу, так як воно належить їй та її чоловіку на праві спільної сумісної власності, а саме:

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 37, тип об`єкта: земельна ділянка Кадастровий номер: :01:001:0247, адреса: АДРЕСА_5

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, тип об`єкта: квартира, адреса: АДРЕСА_2 , спільна часткова, розмір частки:1/4;

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, тип об`єкта: квартира, адреса: АДРЕСА_3 , дата державної реєстрації: 08.01.2024;

Реєстраційний номер майна: 33815809, тип майна: машиномісце № НОМЕР_1 , адреса нерухомого майна: АДРЕСА_4, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 02.06.2011.

Заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), Міністерству юстиції України, його посадовим особам, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження, вчиняти, здійснювати, проводити будь-які реєстраційні дії щодо вказаного майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його дружині ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке набуте останньою після 09.11.2007.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1