Справа № 346/3020/25
Провадження № 1-кс/346/658/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.06.2025 року за № 0000465, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.06.2025 року приблизно о 01 год. 00 хв., підозрюваний за попередньою домовленістю з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи неподалік від магазину «Чарочка», що в м. Коломия, по вул. Міцкевича, Івано-Франківської області, де діючи умисно, в період дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 р. та продовженого на 90 діб відповідно до Указу Президента України № 235/2025 від 15.04.2025 р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України № 4356-IX від 16.04.2025 р.«Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на відкрите викрадення чужого майна, підійшли до потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , під час чого ОСОБА_7 наніс удар кулаком руки в обличчя потерпілого від чого останній впав на землю. Після цього підозрюваний та ОСОБА_7 нанесли ще декілька ударів ногами по тулубу та ногам потерпілого. Крім того, коли потерпілий знаходився на землі, підозрюваний вихопив з плеча потерпілого чоловічу сумку, в якій знаходились гаманець чорного кольору з грошовими коштами в сумі 600 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Apple», в`язка ключів, посвідчення учасника бойових дій, паспорт громадянина України та військовий квиток, видані на ім`я потерпілого, а ОСОБА_7 із кишені штанів потерпілого відкрито викрав мобільний телефон марки «Apple», моделі «XS», чорного кольору, із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером « НОМЕР_1 », IMEI: НОМЕР_2 , які належать потерпілому. Після чого підозрюваний спільно з ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому майнову шкоду.

14.06.2025 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, у зв`язку з чим підозрюваний, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім того, підозрюваний може впливати на іншого підозрюваного, потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні Крім того, підозрюваний може не з`являтися на виклики органу досудового розслідування без поважних на те причин.

Отже, слідчий вважає, що наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали із зазначених підстав та просять клопотання задовольнити.

Сторона захисту заперечила проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не доведено існування вищевказаних ризиків, та не обґрунтовано неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Тому захисник просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в мінімальному розмірі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 5 (п.1 пп. (с)) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою відповідно до вказаних конвенційних положень має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, пункти 55-56).

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як встановлено ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі наданих стороною обвинувачення матеріалів слідчий суддя вважає, що підозра у інкримінованому злочині є достатньо обгрунтованою.

Враховуючи обґрунтованість підозри, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено також наявність ризиків, про які зазначив слідчий.

При вирішенні даного клопотання суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, можливі вчинення підозрюваним нового злочину та здійснення тиску на учасників кримінального провадження при звільненні з-під варти. Слід також врахувати, що КПК України встановлено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків та підозрюваних існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від останніх та дослідження їх судом, з огляду на що такий ризик наявний, в тому числі, і на стадії завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування. Окрім того, підозрюваний може зловживати процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування, таким чином перешкоджати провадженню іншим чином.

Оцінивши доводи сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про достатню обгрунтованість підозри та доводів слідчого, вказаних в клопотанні, про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.

Окрім того, слідчий суддя вважає можливим визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави в мінімальному розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, а саме як 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, у зв`язку з наведеним клопотання підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою слід рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 17 год. 30 хв. 14 червня 2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 27, 87, 107, 176-178, 184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме по 12 cерпня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 , тобто з 17 год. 30 хв. 14 червня 2025 року.

Визначити заставу - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом дії ухвали, тобто по 12.08.2025 року включно.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк по 12.08.2025 року включно наступні обов`язки:

-прибувати до відповідних слідчого, прокурора і суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі Коломийського району Івано-Франківської області без дозволу відповідних слідчого, прокурора і суду;

-утриматися від спілкування зі свідками та іншим обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні в позапроцесуальний спосіб.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання таких обов`язків може бути застосований більш суворий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Після внесення застави у визначеному розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17.06.2025 року о 16 год. 15 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1