Справа № 201/8729/25
Провадження № 1-кс/201/3225/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000250 від 12.07.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000250 від 12.07.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та збереження речових доказів.

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що 11.07.2025 до ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від працівників УПП в Дніпропетровській області про те, що 11.07.2025 за адресою: м. Дніпро, просп. Праці, буд. 16 до ТСЦ 1242 звернувся гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де пред`явив медичну довідку з явними ознаками підробки.

За даним фактом сектором дізнання відділення поліції № 2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000250 від 12.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно до протоколу огляду від 11.07.2025 року в період часу з 17 години 00 хвилин до 17 години 19 хвилин слідчим СВ відділу поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд у приміщенні ТСЦ 1242 РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях за адресою: м. Дніпро, просп. Праці, буд. 16, в ході якого було виявлено та вилучено документ, схожий на медичну довідку на ім`я ОСОБА_4 , яку було поміщено у спец. пакет № ICR0059054.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовим доказом є предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Виходячи з викладеного вказана квартира, є речовим доказом, у зв`язку з тим, що вона являються об`єктом кримінально протиправних дій, тобто предметом вчинення злочину.

Медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , яку було поміщено у спец. пакет № ICR0059054, є об`єктивною стороною протиправних дій, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000250 від 12.07.2025.

Враховуючи, що перелічені предмети визнано речовим доказом, тому необхідно забезпечити їх збереження в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК до прийняття остаточного рішення по справі шляхом накладення арешту.

Підсумовуючи вищевикладене, сторона обвинувачення вважає просить накласти арешт на медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , яку було поміщено у спец. пакет № ICR0059054.

Заборонити відчуження, розпорядження та/або користування майном, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до подальшого використання вказаного посвідчення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знецінення, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Беручи до уваги вищевикладене, прокурор просить клопотання задовольнити.

Прокурор та власник майна у судове засідання для розгляду клопотання не з`явилися, про час та місце його розгляду повідомлені належним чином, від прокурора надійшла заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого, 11.07.2025 до ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від працівників УПП в Дніпропетровській області про те, що 11.07.2025 за адресою: м. Дніпро, просп. Праці, буд. 16 до ТСЦ 1242 звернувся гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де пред`явив медичну довідку з явними ознаками підробки.

За даним фактом сектором дізнання відділення поліції № 2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000250 від 12.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Також було встановлено, що медичну довідку щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000250 від 12.07.2025.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку речей є доказами у даному кримінальному провадженні у рамках даного досудового розслідування кримінального правопорушення.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000250 від 12.07.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та/або користування речовим доказом, а саме:

- медичною довідкою щодо придатності до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_4 , яку було поміщено у спец. пакет № ICR0059054.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1