Провадження №1-кс/523/3436/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в одеській області підполковника юстиції ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000123 від 10.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 111-2, ч.1 ст. 366 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , перебуваєчи з 2017 року єдино особовим засновником (з долею у 100%) ТОВ «СП им. Димитрова», будучі обізнаним про факт агресії РФ проти України, на початку 2023 року (більш точні дата, час та місце досудовим розслідуванням не встановлені) вступив в злочину змову із громадянином України ОСОБА_6 , який є директором ТОВ «СП им. Димитрова» та іншими невстановленими особами, направлено на пособництво державі-агресору Російській Федерації шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора та її збройним формуванням.

Громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 26.02.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 111-2 КК України.

Санкція статті 111-2 ч.1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та строк від 10 до 15 років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 зареєстровані на праві власності земельні ділянки на житловий будинок.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно з метою забезпечення кримінального провадження в частині конфіскації майна.

Під час судового засідання прокурор надав до суду заяву в якій просив залишити без задоволення клопотання про накладення арешту на майно, оскільки 26.06.2025 року вироком Пересипського районного суду міста Одеси у кримінальному провадженні №0000123 ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 111-1 КК України.

Дослідивши надані матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги те, що прокурором відділу Одеської обласної прокуратури було надано заяву, в якому він просив залишити подане клопотання про накладення арешту на майно без розгляду, так як відпала необхідність у подальшому його розгляді, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в одеській області підполковника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000123 від 10.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.2 ст. 28, ч.4 ст. 111-1 КК України, про накладення арешту на майно без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167-169, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в одеській області підполковника юстиції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000123 від 10.07.2023 року залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1