ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 Справа №607/6732/24 Провадження №1-кп/607/304/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження № 0000709 від 14.12.2023 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Млиниська Теребовлянського району Тернопільської області, громадянин України, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одружений, на утриманні нікого не має, пенсіонер, зі слів має ІІ групу інвалідності, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 (у всіх судових засіданнях брав участь дистанційно),

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача - адвоката ОСОБА_10 ,

цивільного відповідача ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановив:

13.12.2023 приблизно о 17:50 водій ОСОБА_6 , в порушення вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язували його знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР), та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху, своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, та завдавати матеріальних збитків, керуючи технічно справним автобусом «ПАЗ 32054», р.н. НОМЕР_1 , рухався автодорогою Р-41 «Об`їзд м. Тернопіль», що проходила в межах с. Гаї Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області, зі сторони м. Тернопіль у напрямку с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області, зі швидкістю 45 км/год.

Під час руху ОСОБА_6 , в порушення вимог пунктів: 1.5, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожні умови», «дорожня обстановка», «безпечна швидкість»), 2.3.«б» ПДР, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не ураховував дорожні умови і не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян та завдавати матеріальних збитків.

Рухаючись в межах населеного пункту с. Гаї Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області, водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість, завчасно виявити перешкоду для руху, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду, хоча мав таку технічну можливість шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, а продовжив рух у вказаному напрямку, чим порушив вимоги п. 12.3 ПДР.

Унаслідок порушення вищевказаних пунктів ПДР, ОСОБА_6 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в порушення вимог п.п. 4.1, 4.2 та 4.14(д) ПДР рухався по проїзній частині дороги у попутному з автобусом напрямку, при цьому вів велосипед праворуч від себе, та був одягнений у темний одяг без світлоповертальних елементів.

У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді масивної травми тіла з численними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, від яких помер на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог 12.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, не визнав.

По суті кримінального правопорушення обвинувачений надав показання про те, що 13.12.2023 він їхав автобусом останнім рейсом «Тернопіль-Стегниківці». Була темна пора доби. Зустрічні транспортні засоби його засліпили. Шкодує, що так сталося. Вважає, що його вини у вчиненому не має, оскільки не порушував ПДР. Зазначив, що автобус був справним. ОСОБА_9 просила його оплатити похорон та поставити пам`ятник, однак він таких грошей не має, оскільки батько хворіє, потрібно купляти ліки. Запевнений, що узбіччя було розчищене, оскільки після ДТП він з`їхав з проїжджої частини та припаркував автобус на узбіччі.

На запитання прокурора, обвинувачений пояснив, що 13.12.2023 приблизно о 17:50 він їхав автобусом «ПАЗ», напрямок «Тернопіль-Стегниківці». ДТП сталася як їхати в сторону с. Біла, на початку с. Гаї-Шевченківські. Він побачив пішохода досить близько, не було куди тікати, якби тікав вліво, то на зустріч рухалися автомобілі. Пішохід йшов приблизно 70 см від узбіччя. Дорога та узбіччя були розчищеними від снігу. Падав дощ зі снігом. Дорога не була освітленою. В момент ДТП на зустріч рухалися приблизно 4-5 транспортних засобів (два буси та два легкових) на відстані приблизно 70 м. Він їхав із увімкнутим ближнім світлом фар. Пішохід йшов пішки, тримаючи велосипед справа. Крім того, він неодноразово бачив його раніше, оскільки протягом трьох років їздив в цьому напрямку. Того дня пішохід був одягнутий в темну куртку і темні штани, на його велосипеді не було жодних світловідбиваючих знаків. Після ДТП він одразу вийшов з автобуса, а рятувальник, який їхав позаду автобуса, зупинився та викликав поліцію, бо телефони не працювали. Крім того, рятувальник надавав допомогу потерпілому. Повідомив, що він їхав зі швидкістю 45 км/год. Під час цього рейсу добре себе почував. Зауважень до технічного стану автобуса не було. Після ДТП не надавав матеріальну та моральну шкоду сім`ї загиблого ОСОБА_12 , оскільки залишився без роботи, а його батько два роки лежить паралізований після інсульту. Однак перед потерпілою ОСОБА_9 приносив свої вибачення, зокрема, мав зустріч із нею на вул. 15 Квітня у грудні 2023 року, через тиждень-півтори після ДТП. На даний час він не працює, перебуває на пенсії. На його утриманні перебуває батько і мати пенсійного віку. Раніше влаштувався на роботу в ТОВ «АВАКС ПРОФ», однак за станом здоров`я він не зміг працювати. Має 2-гу групу інвалідності.

На уточнююче запитання суду, ОСОБА_6 пояснив, що вперше побачив пішохода за 2-3 м до зіткнення. Вину визнає лише в тому, що збив людину, однак ПДР не порушував.

На запитання представника цивільного відповідача, обвинувачений пояснив, що відразу застосовував систему гальмування і з`їхав направо.

У судових дебатах та в останньому слові обвинувачений зазначив, що шкодує, що так сталось, співчуває потерпілій. Його вини практично немає. Було неосвітлене місце, погана погода та потерпілий сам порушив ПДР. Покладається на розсуд суду.

Прокурор, надавши під час судового розгляду докази, зібрані на досудовому слідстві, на доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у судових дебатах просила визнати останнього винуватим за вказаною статтею та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі із позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки. Також просила, до набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпіла, звернувшись до суду із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, надала під час судового розгляду показання, під час яких щодо міри покарання обвинуваченому поклалась на розсуд суду, та в судових дебатах позов підтримала повністю.

Представник потерпілого у судових дебатах виступив за призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду та повністю підтримав уточнений позов потерпілої.

Цивільний відповідач, надавши пояснення під час судового розгляду, в судових дебатах зазначив лише, що позов потерпілої не визнає.

Представник цивільного відповідача в судових дебатах просив суд відмовити у позові потерпілої з тих підстав, що його подано за відсутності для цього підстав (потерпіла не довела, що проживала із загиблим однією сім`єю, як того вимагає ст. 1168 ЦК України) та до неналежного відповідача. Покладається на думку суду щодо міри покарання обвинуваченому, однак просить врахувати ступінь вини потерпілого.

За результатами судового розгляду суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена дослідженими в судових засіданнях доказами, із обсягом яких обвинувачений погодився та які жодним чином не оспорював, а саме:

- показаннями, наданими суду потерпілою ОСОБА_9 , яка пояснила, що 13.12.2023 о 17:05 уже була вдома та чекала брата, із яким проживала разом. Прийшов сусід та повідомив, що телефони не працюють. Через 5 хв сусід каже, що потрібно поїхати на впізнання, бо автобус когось збив. Син цього сусіда поїхав із нею на впізнання, по взутті вона одразу впізнала брата, він був уже не живим. Брат лежав на асфальті на проїзній частині, накритий з головою. Пару метрів від нього лежав велосипед. Він завжди їздив тією ділянкою дороги, збирав металобрухт та здавав його, щоб йому було на сигарети. Зазначила, що брат проживав разом із нею за адресою: АДРЕСА_2 , де був прописаний. До цієї події, в неділю вона зварила братові їсти, два дні (понеділок та вівторок) була з внуком у місті, а у середу приїхала до села. Повідомила, що вад зору у брата не було. Брат періодично вживав алкогольні напої. Загалом приносив алкоголь додому і вже вдома його вживав. Вказала, що переходячи дорогу, брат був уважним. Після ДТП, ОСОБА_6 нічим не допомагав, лише казав, що у нього батько після інсульту. По телефону приносив вибачення.

На запитання представника цивільного відповідача, потерпіла повідомила, що вона зареєстрована в АДРЕСА_3 , де ще зареєстровані її чоловік, дочка та внук. Вона працює у соціальній службі в м. Тернополі. Вона є власником будинком у с. Гаї, де жив брат. У цьому будинку раніше проживали її дід, баба, тато, мама. Два дні в тиждень вона проживає у м. Тернополі. Будинок у с. Гаї має один вхід та дві кімнати. Брат жив в одній кімнаті, а вона - в іншій. Її особисті речі знаходяться як в м. Тернополі, так і в с. Гаї. До смерті матері вона помінялася із нею житлом, оскільки мама хворіла, відтак мама переїхала у м. Тернопіль, а вона - у с. Гаї, аби пильнувати господарство. Усі продукти харчування купляла вона, тобто потерпіла. Комунальні послуги як в місті, так і в селі оплачувала вона. Брат не був одруженим. Сусіди можуть підтвердити, що вона із братом проживали разом. Брат похований у Гаях . Розмов із цивільним відповідачем не було. Просить відшкодувати моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 500 000 грн, оскільки загинув її рідний брат з яким вона жила разом, один одному допомагали. До обвинуваченого ОСОБА_6 цивільний позов не подавала, причини назвати не змогла.

На запитання свого представника, потерпіла повідомила, що ОСОБА_12 є її єдиним рідним братом. Її батьком помер у 2014 році, а мати - у 2022 році. У хороших стосунках перебувала із братом. Вона є старшою сестрою. Коли просила брата допомоги, то він допомагав, зокрема по господарству. Про ДТП дізналася від сусіда. Похоронами брата займалася вона;

- показаннями, наданими суду свідком ОСОБА_14 , яка пояснила, що 13.12.2023 ввечері, приблизно о 17:00-18:00, вона їхала автобусом, була темна пора доби, погодних умов не пам`ятає, однак зауважила, що було слизько. В автобусі вона сиділа ближче до середини. Моменту наїзду на пішохода не бачила. Дізналася, що сталася аварія пізніше, подивившись на людей. Не знає, чи гальмував водій в момент наїзду на пішохода. Наїзд відбувся в напрямку с. Гаї, з правої сторони. Після наїзду, коли люди вийшли з автобуса, вона також вийшла. Потерпілий знаходився на тій самій смузі дороги, в напрямку якої рухався автобус. Жодних речей біля потерпілого не бачила. Від водія жодних розмов під час поїздки не чула. Додала, що швидкість руху автобуса була нормальною;

- показаннями, наданими суду свідком ОСОБА_15 , який пояснив, що 13.12.2023 ввечері добирався автобусом зі сполученням «Тернопіль-Стегниківці», початок відправлення якого о 17:20. Посадка його відбулася на зупинці ТРЦ «Подоляни» приблизно о 17:45-17:50. В автобусі не було місць, а тому він стояв у проході, де передні двері. Під час поїздки він розмовляв з односельчанами. Виїхавши за місто в напрямку с. Чистилів, глянув на дорогу біля с. Гаї-Шевченківські, на якій раптово перед автобусом з`явилася людина, й відбулося зіткнення, водій різко гальмував в момент зіткнення. Вказав, що водій рухався з нормальною швидкістю - до 50 км/год. Він, тобто свідок, побачив потерпілого, коли останній опинився прямо перед автобусом, а саме на відстані ближнього світла фар. Не пригадує, у що був одягнутий потерпілий. Зазначив, що потерпілий був повернутий спиною відносно руху автобуса. Видимість була дуже поганою, оскільки падав дощ та була сильна мряка, відповідно, працювали склоочисники. Розмов під час руху від водія не чув. Наїзд на пішохода відбувся приблизно о 18:00. У момент наїзду приблизно три автомобілі рухалися на зустріч автобусу. Освітлення на вулиці не було. Наїзд на пішохода відбувся правою частиною автобуса. Нібито був велосипед при потерпілому. Приблизно 1-2 с пройшло з моменту як він, тобто свідок, побачив пішохода до моменту зіткнення. Пішохід йшов по проїзній частині дороги, ближче до правої сторони;

- показаннями, наданими суду свідком ОСОБА_16 , яка пояснила, що 13.12.2023 їхала з роботи автобусом зі сполученням «Тернопіль-Стегниківці», початок відправлення якого о 17:20. Сіла в автобус на зупинці по вул. Збаразька. Була вже темна пора доби. В автобусі сиділа повернута обличчям до пасажирів, тобто до салону автобуса. Дрімала. Виїхавши на трасу, автобус похитнувся в сторону, водій різко загальмував. Відбувся удар. Зазначила, що у неї було таке відчуття, ніби щось летить їй у голову, а тому накрила голову руками. Вказала, що водій спочатку загальмував, автобус змістився в сторону, і тоді відбувся удар. Того дня на дорозі лежав сніг та було слизько. Не звернула увагу, чи освітлювалася дорога та якою була швидкість руху автобуса. Раніше вона вже їздила із цим водієм та не зауважувала, щоб він під час руху був не уважним, відволікався чи розмовляв. Після удару, люди висували різні версії події, а водій вийшов з автобуса та повернувся назад, повідомивши пасажирів, що сталася аварія. Пішохода не бачила ні до удару, ні після, оскільки з автобуса не виходила. Наїзд на пішохода відбувся в правій смузі руху. Дорога була розгорнута лише для водіїв, для людей дороги не було;

- показаннями, наданими суду свідком ОСОБА_17 , яка пояснила, що 13.12.2023 їхала автобусом зі сполученням «Тернопіль-Стегниківці», початок відправлення якого о 17:20. В автобусі сиділа на першому сидінні спиною до лобового вікна. Тому бачила дорогу лише зліва та справа. Було дуже темно, падав або дощ, або сніг, не пригадує. Дорожнє покриття було слизьким. Відчула удар, подумала, що автобус в`їхав у стовп або знак. Вказана подія сталася на трасі біля с. Гаї, коли рухалися з м. Тернополя. Зазначила, що по відчуттях було так, ніби щось металеве попало під колеса. Автобус похитнуло. Швидкість руху автобуса була як завжди, не думає, що водій її перевищив. Раніше вона вже їздила із цим водієм та не зауважувала, щоб він під час руху відволікався на телефонні розмови. Після удару автобус зупинився на своїй смузі руху, пасажири повиходили, у тому числі і вона, та чекали поліцію, а також інший автобус. Не бачила, що стало причиною ДТП. Сніг на узбіччі не був розчищеним;

- показаннями, наданими суду свідком ОСОБА_18 , яка пояснила, що 13.12.2023 приблизно о 17:30-18:30 ввечері, вона їхала останнім рейсом на автобусі, який рухався в напрямку с. Лозова. Сніжило. Автобус їхав повільно. Сиділа на задньому сидінні автобуса. Подумала, що тріснуло колесо, оскільки по відчуттях був такий звук. Після ДТП вийшла з автобуса, який зупинився в правій смузі руху, однак нічого не бачила, оскільки не дивилася в сторону пішохода та велосипеда, чекала на узбіччі іншу маршрутку. Раніше їздила із цим водієм та не помічала, щоб він порушував ПДР. Не пригадує, чи автобус був ближче до узбіччя та чи стояли пасажири біля водія.

Окрім того, у судовому засіданні прокурор заявила клопотання про відмову від допиту чотирьох свідків згідно реєстру досудового розслідування кримінального провадження, а саме: ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , аргументуючи тим, що на неодноразові виклики до суду вони не з`являлися та відповідно до протоколу допиту вони є пасажирами автобуса, а не очевидцями події. У зв`язку із чим, суд, з`ясувавши думку інших учасників судового провадження, ухвалою без виходу у нарадчу кімнату виключив вказаних свідків з порядку та обсягу дослідження доказів;

- відомостями, що містяться у рапорті, зареєстрованому 13.12.2023 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області №4475, відповідно до яких 13.12.2023 о 17:51 надійшло повідомлення ОСОБА_23 про те, що за мостом (300 м), як в`їжджати в с. Гаї Шевченківські, трапилася ДТП з потерпілими;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду місцевості від 13.12.2023 та в долучених до нього план-схемі від 13.12.2023 і таблиці ілюстрацій, згідно з якими об`єктом огляду є проїзна частина дороги Р-41 (сполученням) «Об`їзд м. Тернопіль» в частині 2 км + 300 м в межах населеного пункту с. Гаї Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області, що неподалік домогосподарства №2 по вул. Лісова, с. Гаї Шевченківські, де дозволена швидкість руху транспортних засобів (далі - ТЗ) складає 50 км/год. Огляд проводиться від м. Тернопіль до с. Чистилів. Проїзна частина дороги в місці ДТП пряма в плані горизонтального профілю без ям та вибоїн. Освітлення в місці ДТП відсутнє. ПЧД має по одній смузі для руху у кожному напрямку. Краї ПЧД позначені суцільною лінією дорожньої розмітки 1.1 ПДР. Смуги руху розділені між собою переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.5 ПДР. Асфальтобетонне покриття на момент огляду в мокрому стані. До лівого краю дороги, якщо рухатись у напрямку с. Чистилів, примикає узбіччя, яке частково вкрите льодом, а за ним зліва знаходиться кювет, вкритий снігом. Краї ПЧД у напрямку до с. Чистилів не проглядаються у зв`язку з нашаруванням льоду, який виступає на вказану смугу руху. До правого краю дороги у напрямку с. Чистилів також примикає узбіччя, яке повністю вкрите льодом. Праворуч за узбіччям наявна суцільна лінія, яма (стік), вкрита снігом, за якою знаходяться території домогосподарств. Перед місцем ДТП праворуч наявний дорожній знак з написом «с. Гаї Шевченківські», за яким дорожній знак «Головна дорога». За вказаними дорожніми знаками праворуч наявне домогосподарство №2 по вул. Лісова у с. Гаї Шевченківські, від зовнішнього краю якого проведено умовну лінію перпендикулярно до країв дороги, до якої буде здійснюватись повздовжня прив`язка слідів про ДТП (БЛ). Поперечна прив`язка слідів про ДТП буде здійснюватись до переривчастої лінії дорожньої розмітки , яка розділяє транспортні потоки (БЛ2). На місці події виявлено наступну слідові інформацію про ДТП: 1. Уламок пластмаси червоного кольору виявлено в межах смуги руху до с. Чистилів. 2. Уламок ЛФП білого кольору, який також знаходиться на поверхні льоду в межах смуги руху до с. Чистилів. 3. Концентрований осип уламків ЛФП білого кольору та пластмаси червоного кольору виявлено в межах смуги до с. Чистилів на поверхні льоду. 4. Осип уламків ЛФП виявлено в межах смуги до с. Чистилів та правого узбіччя. 5. Загальний осип уламків та частин ТЗ в більшості сконцентрований на смузі руху до с. Чистилів та виходить на праве узбіччя. Даний слід не виходить до смуги руху в м. Тернопіль. 6. Шапка сірого кольору знаходиться на смузі руху до с. Чистилів. 7. Велосипед «ARDIS ЛИБІДЬ» б/н сіро-зеленого кольору, який знаходиться в більшості на правому узбіччі та частково на смузі руху до с. Чистилів. Велосипед має механічні ушкодження, сконцентровані в більшості в межах заднього колеса. 8. Труп ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено на смузі руху в напрямку до с. Чистилів. Голова тіла знаходиться у напрямку м. Тернопіль, тіло лежить відносно прямолінійно ногами у напрямку с. Чистилів. Верхня половина тіла одягнена у чорну куртку, чорні штани, а також чорні черевики. 9. Автобус «ПАЗ 32054», р.н. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, білого кольору, виявлено на смузі руху в напрямку до с. Чистилів та частково на правому узбіччі. На даному ТЗ наявні механічні пошкодження, сконцентровані у передній, правій, нижній частині, також присутнє пошкодження переднього лобового скла. На місці події інших слідів не виявлено;

- даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 6141, відповідно до яких власником автобуса «ПАЗ-32054», р.н. НОМЕР_2 , є ОСОБА_11 , житель АДРЕСА_4 ;

- відомостями, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 23.12.2023 та в долучених до нього план-схемі від 23.12.2023 і фототаблиці, згідно з якими водій ОСОБА_6 повідомив, що 13.12.2023 приблизно о 17:30 він рухався за кермом автобуса «ПАЗ-32054», р.н. НОМЕР_2 , в межах населеного пункту с. Гаї Шевченківські Тернопільського району із пасажирами у кількості близько 25 чоловік. Рухаючись від м. Тернопіль у напрямку с. Чистилів, на проїзній частині дороги помітив пішохода, який також рухався від м. Тернопіль до с. Чистилів, у попутному напрямку. Разом із собою, пішохід котив свій велосипед, який знаходився праворуч від нього. Пішохода помітив на відстані близько 2-3 м від передньої частини керованого ним автобуса, однак відреагувати не встиг та відбувся наїзд.

Слідчим експериментом встановлювалось (із використанням даних про БЛ і БЛ2 протоколу огляду місця ДТП від 13.12.2023):

1. Місце наїзду автобусом «ПА3-32054», р.н. НОМЕР_2 , на пішохода, відносно елементів дороги. Водій ОСОБА_6 вказав, що наїзд відбувся на смузі руху до с. Чистилів та вказав на місце наїзду на пішохода на проїзній частині. Проведеними замірами встановлено, що місце наїзду знаходиться на відстані 9,1 м від БЛ-1 та 2,55 м до БЛ-2.

2. Визначення траєкторії та темпу руху пішохода. Темп пішохода ОСОБА_6 не може відтворити та вказує, що пішохід рухався в темпі повільної ходи. Траєкторія руху була прямолінійною. У зв`язку із тим, що ОСОБА_6 не зміг вказати на темп руху пішохода, то темп пішохода використано із табличних даних, які зазначені у підручнику «АВТОТЕХНІЧНА ЕКСПЕРТИЗА» (Дослідження обставин ДТП. Затверджена Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України від 2013 року). Пішохід ОСОБА_12 , якому на момент ДТП було повних 48 років та відповідно до вищезазначеної таблиці, для вікової категорії «середній вік від 40 до 50 років», за повільної ходи, середня швидкість руху для чоловіків складає 3,8 км/год, тобто 1,1 м/с (3,8/3,6=1,1). Таким чином, пішохід до місця наїзду знаходився на відстані: за 1 сек. на відстані 1,1 м; за 2 сек. на відстані 2,2 м; за 3 сек. на відстані 3,3 м; за 4 сек. на відстані 4,4 м; за 5 сек. на відстані 5,5 м.

3. Визначення траєкторії та швидкості руху автобуса «ПА3-32054», р.н. НОМЕР_4 , на час ДТП. ОСОБА_6 вказав, що керований ним автобус рухався з швидкістю 45 км/год. Надалі, виставив автобус «ПА3-32054» з р.н. НОМЕР_5 , який виконує роль автобуса «ПА3-32054», р.н. НОМЕР_2 , на проїзній частині дороги, а саме на смузі руху до с. Чистилів. Проведеними замірами встановлено, що відстань від осі переднього лівого колеса, на відстані 0,7 м до БЛ-2 та відстань від осі заднього лівого колеса на відстані 0,7 м до БЛ-2. Оскільки автобус «ПА3-32054», р.н. НОМЕР_2 , рухався з швидкістю 45 км/год (або 45/3,6= 12,5 м/с), то автобус від місця наїзду на пішохода знаходився на відстані: за 1 сек. на відстані 12,5 м; за 2 сек. на відстані 25 м; за 3 сек. на відстані 37,5 м; за 4 сек. на відстані 50 м; за 5 сек. на відстані 62,5 м.

4. Визначення розташування зустрічного автомобіля на момент наїзду автобусом «ПА3-32054» на пішохода відносно елементів ПЧД, а також швидкості руху зустрічного автомобіля на час ДТП. ОСОБА_6 вказав, що зустрічний автомобіль рухався з швидкістю 70 км/год на смузі руху до м. Тернопіль та вказав на місце, де знаходився зустрічний автомобіль в момент наїзду на пішохода. Проведеними замірами встановлено, що в момент наїзду на пішохода, зустрічний автомобіль знаходився на відстані 26,7 м. Таким чином, якщо зустрічний автомобіль рухався з швидкістю 70 км/год або 19,4 м/с (70/3,6 = 19,4 м/с), то відповідно зустрічний автомобіль до моменту наїзду на пішохода знаходився на відстані: за 1 сек. на відстані 46,1 м. (26,7+19,4 = 46,1); за 2 сек. на відстані 65,5 м (46,1 + 19,4 = 65,5); за 3 сек. на відстані 84,9 м (65,5 + 19,4 = 84,9); за 4 сек. на відстані 104,3 м (84,9+19,4 = 104,3); за 5 сек. на відстані 123,7 м. (104,3+ 19,4 = 123,7);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.01.2024 із долученими до нього план-схемою та фототаблицею, відповідно до яких водій ОСОБА_6 повідомив, що 13.12.2023 приблизно о 17:30 він керував технічно справним автобусом «ПА3-32054», p.н. НОМЕР_6 , яким рухався через с. Гаї Шевченківські Тернопільського району зі сторони м. Тернопіль у бік с. Чистилів. У автобусі було приблизно 25 пасажирів. У той час була темна пора доби з значними опадами дощу, у зв`язку із чим, було увімкнене ближнє світло фар. Керований автобус вів смугою свого напрямку із швидкістю 45 км/год. Під час такого руху, раптово виявив попереду пішохода, який рухався у попутному напрямку по його смузі, ближче до правого її краю. Пішохід праворуч від себе вів велосипед. Траєкторія руху пішохода була прямолінійною. Оскільки пішохода побачив на близькій відстані, то не встиг зреагувати та допустив на нього наїзд. Якою була швидкість руху пішохода повідомити не може.

Слідчим експериментом встановлено, що на момент проведення слідчої дії спостерігається темна пора доби з незначними опадами дощу та поривами вітру. Температура повітря - 2 ° С. Водій ОСОБА_6 вказав, що погодні та дорожні умови відповідають таким умовам на момент ДТП.

1. Уточнення розташування місця наїзду на пішохода, відносно елементів проїзної частини дороги. Свідок ОСОБА_6 вказав, що погоджується із місцем наїзду, яке він уточнив під час проведення попереднього слідчого експерименту та яке знаходиться на відстані 9,1 м від БЛ-1 та 2,55 м до БЛ-2. Оскільки вказане ОСОБА_6 місце наїзду на пішохода не передує, а знаходиться в межах «...осип уламків ЛФП ...», зафіксованого в протоколі огляду місця події від 13.12.2023 під умовним позначенням №4, тому не може вважатись технічно спроможним (у повздовжньому напрямку) та надалі братись до уваги не буде. У зв`язку із технічною неспроможністю показань свідка ОСОБА_6 щодо розташування місця наїзду у повздовжньому напрямку, слідчий позначив на проїзній частині місце, в якому орієнтовно міг відбутись наїзд автобуса на пішохода, зокрема на відстані 4,5 м до від БЛ. Розташування місця наїзду у поперечному напрямку залишилось таким, як його відтворив свідок ОСОБА_6 , тобто на відстані 2,55 м до БЛ-2.

2. Визначення траєкторії та темпу руху потерпілого на час ДТП. Свідок ОСОБА_6 вказав, що до моменту наїзду пішохід рухався по прямій, паралельній до країв дороги траєкторії, у темпі повільної ходи. Оскільки спостерігав за рухом пішохода короткий проміжок часу, то відтворити темп його руху не може. Додав, що той рухався повільно. Надалі, від місця наїзду у бік м. Тернополя проведено пряму лінію, яка відповідає траєкторії руху пішохода до наїзду. Таким чином, пішохід рухався на відстані 2,55 м до БЛ-2. У зв`язку із тим, що ОСОБА_6 не зміг експериментальним шляхом відтворити темп руху пішохода, то зазначена величина використана із табличних даних, які зазначені у підручнику «АВТОТЕХНІЧНА ЕКСПЕРТИЗА» (Дослідження обставин ДТП. Затверджена Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України від 2013 року). Пішохід ОСОБА_12 , якому на момент ДТП було 48 років, та відповідно до вищезазначеної таблиці, для вікової категорії «середній вік від 40 до 50 років», за повільної ходи, середня швидкість руху для чоловіків складає 3,8 км/год, тобто 1,1 м/с (3,8/3,6=1,1). Таким чином, пішохід до місця наїзду знаходився на відстані: за 1 сек. на відстані 1,1 м.; за 2 сек. на відстані 2,2 м; за 3 сек. на відстані 3,3 м; за 4 сек. на відстані 4,4 м; за 5 сек. на відстані 5,5 м.

3. Визначення траєкторії, швидкості руху, а також режиму світла фар автобуса «ПАЗ-32054», р.н. НОМЕР_2 , на час ДТП. ОСОБА_6 вказав, що підтримує покази згідно слідчого експерименту від 23.12.2023, згідно якого керований ним автобус рухався з швидкістю 45 км/год, на ближньому світлі фар, із боковим інтервалом від лівих коліс до осьової лінії 0,7 м. Оскільки, автобус «ПА3-32054» ,р.н. НОМЕР_1, рухався з швидкістю 45 км/год (або 45/3,6= 12,5 м/с), то автобус від місця наїзду на пішохода знаходився на відстані: за 1 сек. на відстані 12,5 м; за 2 сек. на відстані 25 м; за 3 сек. на відстані 37,5 м; за 4 сек. на відстані 50 м; за 5 сек. на відстані 62,5 м.

3. Встановлення конкретної видимості пішохода з робочого місця водія автобуса «ПА3-32054», р.н. НОМЕР_7 , а також видимості в напрямку руху. Свідок ОСОБА_6 вказав, що погоджується із тим розташуванням зустрічного автомобіля на момент наїзду, яке він відтворив під час проведення попереднього слідчого експерименту, тобто на відстані 26,7 м від передньої частини до місця наїзду. Уточнив, що швидкість руху зустрічного автомобіля становила орієнтовно 60 км/год. Таким чином, якщо зустрічний автомобіль рухався з швидкістю 60 км/год або 16,7 м/с (60/3,6 = 16,7 м/с), то відповідно, він до моменту наїзду на пішохода знаходився на відстані: за 1 сек. на відстані 46,1 м. (26,7+16,7 = 43,4); за 2 сек. на відстані 60,1 м (43,4+16,7 = 60,1); за 3 сек. на відстані 76,8 м (65,5+16,7 = 76,8); за 4 сек. на відстані 93,5 м (84,9+16,7 = 93,5); за 5 сек. на відстані 110,2 м. (104,3+16,7 = 110,2).

Згідно з визначеними даними, на проїзній частині дороги проведено заміри та за допомогою крейди відзначено місця кожної секунди для кожного учасника, які позначені перпендикулярними лініями з номерами. Надалі, автобус, автомобіль та статист встановлені на своїх траєкторіях в позначках №5, тобто де вони знаходилися за 5 с до наїзду. В транспортних засобах запущені двигуни, які працюють в середніх обертах та увімкнені фари ближнього світла. Антропометричні дані та колір верхнього одягу статиста відповідають таким даним потерпілого ОСОБА_12 на момент ДТП, 13.12.2023. Свідок ОСОБА_6 повідомив, що світло фар залученого до слідчого експерименту автобуса відповідає світлу фар його автобуса, а світло фар залученого автомобіля «Nissan Rogue» - світлу фар невстановленого зустрічного автомобіля, який рухався на момент ДТП.

1. П`ята секунда: усі учасники слідчої дії та поняті почергово зайняли робоче місце водія та на запитання слідчого, що бачать попереду, відповіли наступне: ОСОБА_6 повідомив, що будь-якої перешкоди для руху не бачить; обоє понятих вказали, що бачать попереду в межах смуги, біля правого її краю, вертикальний силует, однак зробити висновок, що це пішохід, можна лише в тому випадку, якщо знати про це. Аналогічні обставини (повідомлені понятими) констатував і слідчий, який теж сідав на робоче місце водія та визначав конкретну видимість.

2. Четверта секунда: свідок ОСОБА_6 повідомив, що пішохода чи будь-якої іншої перешкоди для руху не бачить. Обоє понятих та слідчий, які займали робоче місце водія автобуса, констатували чітку видимість силуету людини, який знаходиться в межах смуги руху автобуса ближче до правого її краю. Також встановлено, що при мінімальному віддаленні транспортних засобів та статиста назад (відносно місця наїзду), видимість останнього погіршувалась, а окремі риси, за якими можна було визначити, що це людина - стали зникати.

3. Третя секунда, друга секунда, перша секунда: усіма учасниками слідчого експерименту та понятими було констатовано чітку видимість пішохода, який рухається в межах смуги автобуса ближче до її правого краю.

Встановлено, що елементи проїзної частини дороги (зокрема обидва краї проїзної частини) проглядаються з робочого місця водія автобуса (у момент настання конкретної видимості, тобто у точці №4) між вказаним автобусом та зустрічним автомобілем, і дана видимість забезпечується світлом їх фар. Замірами встановлено, що дана відстань становить 143,5 м;

- даними трудового договору між працівником ОСОБА_6 і фізичною особою, яка використовує найману працю, ОСОБА_11 від 03.12.2020;

- даними наказу ФОП ОСОБА_11 №22 «Про прийняття працівників на посаду» від 03.12.2020, відповідно до яких прийнято ОСОБА_6 на постійну роботу на посаду водія автотранспортних засобів з 04.12.2020;

- даними паспорта приміського автобусного маршруту регулярних перевезень, який працює у звичайному режимі «Тернопіль-Стегниківці ч/з Лозову», затвердженим 26.12.2016 автомобільним перевізником ФОП ОСОБА_11 , відповідно до яких о 17:20 відправлення автобуса (назва зупинки - вул. С.Стадникової), о 17:40 - прибуття автобуса та о 17:41 - відправлення автобуса (назва зупинки - Гаї Шевченківські - 3), о 18:01 - прибуття автобуса (назва зупинки - Стегниківці);

- даними шляхового листка від 12-13.12.2023 ФОП ОСОБА_11 , відповідно до якого ОСОБА_25 був водієм автобуса НОМЕР_2 по маршруту Стегниківці;

- даними свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_11 , виданим Виконавчим комітетом Тернопільської міської Ради народних депутатів від 05.09.1995;

- даними договору №70/2019 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом загального користування, що не виходить за межі Тернопільського району, укладеним 07.05.2019 між замовником - Тернопільською районною державною адміністрацією та перевізником - приватним підприємцем в особі ОСОБА_11 ;

- відомостями, що містяться у висновку експерта №653 від 12.01.2024, відповідно до яких смерть ОСОБА_12 настала внаслідок масивної травми тіла з численними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів. Викладений підсумок про причину смерті підтверджується виявленням при судово-медичній експертизі його трупа масивних ушкоджень голови, грудей, живота, тазу та кінцівок, а також результатами мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів, вилучених з його трупа. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено травматичні зміни: травму голови, ??травму шиї, травму грудей та живота, травму правої нижньої кінцівки, травму лівої нижньої кінцівки. Виявлені у ОСОБА_12 травматичні зміни виникли прижиттєво, незадовго до настання його смерті. Тілесні ушкодження у ОСОБА_12 , зважаючи на їх види (переломи, тріщини, розриви, крововиливи, синці, садна) та морфологічні властивості ран, утворилися від значної за силою дії тупих предметів. Масивність, множинність, різноманітний характер тілесних ушкоджень, поєднання черепно-мозкової травми із травмою інших ділянок тіла, поширеність на декілька ділянок тіла, наявність численних переломів правих та лівих, морфологічні властивості травматичних змін нижніх кінцівок, наявність ознак різкого загального струсу тіла (у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішуючий апарат внутрішніх органів), в сукупності вказують, що в даному випадку мала місце транспортна травма. Морфологічні властивості травматичних змін голови, грудей і живота, характер та висота розташування ушкоджень обох нижніх кінцівок у ОСОБА_12 , встановлені при судово-медичній експертизі його трупа властивості перелому тіла лівої малогомілкової кістки, загалом вказують, що на потерпілого, котрий знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні, було здійснено наїзд (удар виступаючими частинами) транспортного засобу, коли він був обернений до останнього задньою поверхнею тіла. При експертизі трупа ОСОБА_12 достовірних судово-медичних даних щодо стану пішохода (стояв, рухався) в момент наїзду (первинного контакту) транспортним засобом, не отримано. Специфічних ознак переїзду (відбитку рельєфу протектора колеса) через тіло ОСОБА_12 колесом (колесами) автомобіля чи слідів волочіння (механічної дії на тіло людини і утворених у неї пошкоджень внаслідок протягування людини транспортним засобом, що рухається), при судово-медичній експертизі його трупа, не виявлено. Згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995), виявлені у ОСОБА_12 травматичні зміни, стосовно живих осіб, за ознакою небезпеки для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між тілесними ушкодженнями, що отримав ОСОБА_12 у дорожньо-транспортній пригоді, та настанням його смерті є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Незадовго до настання смерті ОСОБА_12 вживав алкогольні напої, що підтверджується наявністю запаху алкоголю від досліджуваних порожнин та внутрішніх органів, а також виявленням при судово-медичній експертизі взірців крові та сечі із нього, виконаній у відділенні судово-медичної токсикології, етилового спирту в концентрації: в крові - 2,80 % (проміллє), в сечі - 3,87 % (проміллє). Така його кількість в крові, стосовно живих осіб, може відповідати стану сильного алкогольного сп`яніння;

- даними висновку експерта №1130 від 25.12.2023, відповідно до яких при газохроматографічному дослідженні взірця крові та сечі від трупа ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт в концентрації: в крові - 2,80% (проміллє), в сечі - 3,87% (проміллє). Метилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено;

- даними висновку експерта №536 від 19.12.2023, із долученою до нього таблицею результатів визначення групових факторів у рідкій крові від трупа ОСОБА_12 , згідно з якими кров від трупа ОСОБА_12 належить до групи АВ (IV) за ізосерологічною системою АВ0;

- даними висновку експерта №723 від 08.01.2024, відповідно до яких: деструкція оболонок та речовини спинного мозку з крововиливами; субарахноїдальний крововилив в проекції головного мозку, крововиливи в речовину головного мозку; деструкція селезінки, печінки, нирки, наднирника з тріщинами в цих органах та крововиливами; крововиливи в паранефральну клітковину, в легені; окремі морфологічні ознаки шокової реакції в печінці, наднирниках;

- даними висновку експерта №1141 від 25.12.2023, згідно з якими при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_6 , відібраного медичними працівниками КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради 13.12.2023 року о 19 год 55 хв, - метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено;

- даними протоколу отримання добровільно наданих предметів і речей від 03.01.2024, із долученою до нього фототаблицею, відповідно до яких на підставі запиту слідчого про добровільне надання та долучення до матеріалів кримінального провадження речей та предметів в якості речових доказів в приміщенні моргу ТО БСМЕ отримано: куртку темно-зеленого кольору та штани (джинси) чорного кольору, які вилучаються та поміщуються у сейф-пакет WAR 1663407, а також черевики чорного кольору, які вилучаються та поміщуються у сейф-пакет WAR 1663406;

- даними висновку експерта №7 від 28.02.2024, згідно з якими: локалізація, характер і механізм утворення виявлених пошкоджень та слідів на наданих речових доказах (на куртці, штанах і напівчоботах від трупа ОСОБА_12 ), враховуючи дані протоколу огляду місцевості та дані інших матеріалів справи, у сукупності, свідчать про їх спричинення під час наїзду вказаним у постанові автобусом марки «ПАЗ-32054» на потерпілого ОСОБА_12 , який в момент первинного контакту з транспортом (1-ша фаза) перебував у вертикальному положенні та був обернений до передньої білої поверхні правої половини автобуса лівою задньобоковою поверхнею тіла, що супроводжувалося щільним динамічним контактом тіла ОСОБА_12 з передньою правою фарою і довколишніми тупими поверхнями автобуса навколо неї та одномоментним розвертанням тіла ОСОБА_12 (проти годинникової стрілки умовного циферблату годинника) передньою поверхнею до автобуса внаслідок закидання цього потерпілого на автобус (2-га фаза) і наступним відкиданням потерпілого на дорожнє покриття (3-тя фаза) з короткочасним ковзанням по ньому. В момент первинного контакту ОСОБА_12 та автобуса, потерпілий вів справа від себе велосипед. Локалізація, напрям довжників та ступінь вираженості слідів ковзання на підошвах обох напівчобіт і відрив підошви від верху на правому напівчоботі, а також локалізація та механізм утворення невеликих переривчастих щільних 2-х ділянок тертя тканини на штанинах штанів в середній третині зі сторони лівих бокових поверхонь (на лівій в суміші з білими фарбоподібними накладаннями), у сукупності, свідчать про нерівномірний контакт підошви напівчобіт з дорожнім покриттям і розташування нижніх кінцівок потерпілого на деякій відстані між собою у передньо-задньому напрямі, що, зазвичай, спостерігається під час руху пішохода в момент наїзду транспортним засобом на нього. Також відмічено, що в момент наїзду автобуса на ОСОБА_12 , враховуючи характер і механізм утворення вищезазначених пошкоджень та слідів на речових доказах і дані протоколу огляду місця ДТП, потерпілий рухався по ходу руху автобуса;

- даними висновку експерта №6 від 26.02.2024, із долученими до нього схемами та цифровими фото, відповідно до яких на наданих речових доказів (предметах одягу та взуття) виявлено пошкодження і сліди, які могли виникнути внаслідок зазначеної у постанові ДТП, зокрема, на куртці, на джинсових штанах, на ходовій поверхні напівчобіт у каблучних частинах. Інших специфічних слідів наїзду у вигляді чітких ідентифікуючих відбитків виступаючих частин (деталей) транспортного засобу та слідів переїзду колесом (колесами) транспорту у вигляді відбитків малюнка протектора бігової поверхні колеса (коліс), а також характерних ознак волочіння, на наданих речових доказах від трупа ОСОБА_12 не виявлено;

- даними висновку експерта від 30.01.2024 №СЕ-19/120-24/109ІТ, згідно з якими в момент наїзду автобус ПАЗ 32054 (н.з. НОМЕР_2 ) контактував із пішоходом своєю передньою правою частиною, на відстані наближено 51-97 см від повздовжньої осі цього транспортного засобу, зокрема: правою частиною декоративної накладки переднього бампера, передньою правою фарою головного світла, правою полімерною панеллю кріплення світлових приладів, декоративною решіткою радіаторів, декоративною решіткою повітрозабірника, правою частиною передньої панелі, частково повідцем правого склоочисника та нижньою центральною частиною переднього правого вітрового скла. В момент первинного контакту автобуса ПАЗ 32054 (н.з. НОМЕР_15) та велосипеда ARDIS ЛИБІДЬ (номер рами S908201122) повздовжні осі цих транспортних засобів розташовувались наближено під кутом в межах 0°... 15°, якщо робити відлік від повздовжньої осі автобуса ПАЗ до повздовжньої осі велосипеда ARDIS в напрямку руху годинникової стрілки. Наїзд автобуса ПАЗ 32054 (н.з НОМЕР_2 ) на пішохода з велосипедом відбувся у поперечному напрямку відносно елементів дороги P-41«Об`їзд м. Тернопіль» - в межах проїзної частини, на смузі руху в напрямку до с. Чистилів. У повздовжньому напрямку - у місці, що передує розміщенню «уламка ЛФП білого кольору» зафіксованого у протоколі огляду місцевості та на план-схемі додатку до протоколу огляду місцевості під умовним позначенням №2, якщо переміщатись в напрямку руху автобуса ПАЗ в момент наїзду. Встановити в абсолютних величинах місце наїзду автобусом ПАЗ на пішохода не можливо в зв`язку з відсутністю уточнюючої слідової інформації, зафіксованої під час огляду місця події;

- даними висновку експерта від 26.01.2024 №СЕ-19/120-24/249-ІТ, відповідно до яких на момент експертного дослідження система рульового керування, робоча гальмівна система наданого на дослідження транспортного засобу перебувають в працездатному стані. Невідповідностей вимогам п. 31.42 (Рульове керування) ПДР, невідповідностей вимогам п. 31.4.1 (Гальмові системи) ПДР не виявлено;

- даними висновку експерта від 07.02.2024 №СЕ-19/120-24/1569-ІТ, відповідно до яких у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалася, водій автобуса ПАЗ-32054 (н.з. НОМЕР_7 ) ОСОБА_6 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.п. 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 б) ПДР. У цій дорожньо-транспортній ситуації водій автобуса ПАЗ-32054 (н.з. НОМЕР_7 ) ОСОБА_6 з моменту виникнення перешкоди для руху мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування гальмування до моменту контактування з пішоходом ОСОБА_12 знизити швидкість транспортного засобу до швидкості руху пішохода та запобігти наїзду. У діях водія автобуса ПА3-32054 (н.з. НОМЕР_6 ) ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР, яка з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди;

- даними довідки Тернопільського обласного центру з гідрометеорології від 23.12.2023 №9919-03/10/314, згідно з якими у зв`язку з тим, що в с. Гаї Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області метеорологічної станції немає, інформацію про погодні умови, що спостерігалися 13.12.2023 у період часу з 17:00 год до 18:00 год повідомляють за даними найближчого пункту спостереження авіаційної метеорологічної станції цивільної четвертого розряду (АМСЦ) Тернопіль (адреса тимчасового місця розташування: м. Тернопіль, вул. Новий Світ, 17) (по строку спостереження найближчого до часу скоєння кримінального правопорушення): київський час - 17:00; температура повітря, °С - 1,4; температура на поверхні ґрунту, °С - 0,3; відносна вологість повітря, % - 93; вітер: напрямок (в румбах) - СПдС, середня швидкість, м/с - 5, максимальний порив, м/с - 9; стан неба, хмарність (бали) - 10 балів (суцільна хмарність); атмосферні явища погоди: ожеледиця: впродовж доби, серпанок: поч.: 12:30 год - зак.: 17:05 год, дощ: поч.: 17:05 год. - зак.: 18:40 год;

- даними посвідчення водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_16 від 22.12.2001.

Наведені докази, із врахуванням поданих прокурором процесуальних документів кримінального провадження (витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань; рапорту від 13.12.2023 №4481; постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14.12.2023; копії ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.12.2023 у справі №607/24705/23; заяви ОСОБА_26 від 29.12.2023 про залучення її до участі у кримінальному провадженні за №0000709 від 14.12.2023 як потерпілої, у зв`язку із тим, що вона є єдиною рідною сестрою брата ОСОБА_12 , який загинув внаслідок ДТП від 13.12.2023 у с. Гаї Шевченківські, із долученими до неї копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_8 від 20.04.1976, серії НОМЕР_9 від 20.07.1976, пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілої ОСОБА_9 від 29.12.2023, копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_10 від 15.11.1996; постанови про визнання речових доказів від 03.01.2024; довідок про витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи від 30.01.2024 №СЕ-19/120-24/109-ІТ, від 26.01.2024 №СЕ-19/120-24/249-ІТ, від 07.02.2024 №СЕ-19/120-24/1569/-ІТ; запиту слідчого від 19.12.2023 № 19113/9/4-2023; копії ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.03.2024 у справі №607/5230/24), оцінені судом як належні, допустимі, достовірні, а їх сукупність - достатньою, для визнання обвинуваченого винуватим поза розумним сумнівом у межах висунутого обвинувачення.

Доводи обвинуваченого про те, що ПДР він не порушував спростовуються зазначеними вище доказами, при цьому його показання про обстановку ДТП, зокрема відстань, за якої він побачив пішохода до моменту наїзду та швидкість руху керованого ним автобуса, відповідають інформації, яку він повідомив при проведенні вказаних вище слідчих експериментів за його участі.

При цьому, слідчі експерименти були виконані відповідно до положень ст. 240 КПК України, зокрема за участі двох понятих, а також в умовах та з використанням транспортних засобів, наближених до тих, що мали місце при ДТП.

Хоча слідчі експерименти проводились із ОСОБА_6 , коли він перебував у статусі свідка, протоколи цих слідчих дій суд вважає допустими та належними доказами у справі. Так, ОСОБА_6 перед їх проведенням під підпис роз`яснено право на захист, в т.ч. безоплатну правову допомогу, та право не свідчити проти себе. ОСОБА_6 відмовився від запрошення адвоката та розповів про обставини ДТП, які уточнювались слідчими експериментами.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, а саме: позицію сторін щодо покарання; фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема смерть потерпілого; відсутність обставин, які б обтяжували покарання, та вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.

Також суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого - вперше вчинив кримінальне правопорушення та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; за медичною допомогою до лікаря-психіатра поліклініки КНП «ТОКПЛ» ТОР не звертався; на динамічному диспансерному спостереженні в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР не перебуває; відповідно до характеристики, складеної ФОП ОСОБА_11 , ОСОБА_6 за час роботи водієм зарекомендував себе як дисциплінований, виконавчий і відповідальний працівник, за три роки роботи водієм при несприятливих кліматичних умовах не скоїв жодного ДТП; згідно з характеристикою, складеною директором ТФ ТОВ «КК «Будсервіс», на ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , скарг від мешканців будинку не надходило; відповідно до характеристики, складеної директором ТОВ «Авакс Проф», ОСОБА_6 працює на підприємстві ТОВ «АВАКС ПРОФ» з 18.01.2024 за професією слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, зарекомендував себе з позитивної сторони.

Щире каяття, зазначене в обвинувальному акті як пом`якшуюча покарання обставина, під час судового провадження підтвердження не знайшло, відповідно така обставина - відсутня.

Натомість підтвердилась в суді обставина, яка пом`якшує покарання, - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Про це свідчить, на переконання суду, те, що ОСОБА_6 , будучи ще у статусі свідка, під час проведення двох слідчих експериментів, не скористався своїм правом не надавати пояснення щодо себе, а повідомив про обставини ДТП, зокрема про швидкість руху автобуса, брав участь у відтворенні її обставин, та результати цих слідчих дій, за відсутності інших відомостей, наприклад показань свідків, відеозаписів із сторонніх джерел і т.п., були використанні при проведенні експертизи про причини ДТП.

Також, суд відповідно до положень ч. 2 ст. 66 КК України визнає як пом`якшуючу покарання обставину, поведінку самого потерпілого ОСОБА_12 перед ДТП. Так, ним порушено вимоги п.п. 4.1, 4.2 та 4.14(д) ПДР, тобто він рухався по проїзній частині дороги у попутному з автобусом напрямку, при цьому вів велосипед праворуч від себе, та був одягнений у темний одяг без світлоповертальних елементів.

На переконання суду, така обставина в умовах вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення з необережності, не може не взятись до уваги у цій справі при призначенні покарання.

Виходячи із: обставин, що пом`якшують покарання; наведених вище відомостей про особу обвинуваченого та те, що він після пригоди працевлаштувався, однак (з його слів) за станом здоров`я на даний час не працює; форми вини (злочин вчинено з необережності); відсутність претензій до обвинуваченого зі сторони потерпілої про відшкодування матеріальної чи моральної шкоди; навіть за відсутності визнання в суді винуватості самим обвинуваченим (хоча по суті він надав показання, які відповідають доказам, зібраним на досудовому слідстві), що є його конституційним правом і ця обставина аж ніяк не може братись йому на шкоду, суд приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання, тому приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із встановленням іспитового строку на три роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 цієї статті.

З огляду на характер наслідків ДТП, суд вважає, що додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбачене санкцією статті обвинувачення як можливе, слід призначити.

Саме таке покарання відповідатиме меті, передбаченій ст. 50 КК України, а саме сприятиме виправленню обвинуваченого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Зважаючи на прийняте рішення щодо покарання, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Під час досудового розслідування до нього, згідно ухвали слідчого судді від 06.03.2024 у справі № 607/5230/24, застосовувався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання і відомості про його порушення обвинуваченим суду не надано.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити згідно із ст. 100 КПК України.

Крім цього, 12.04.2024 на електронну пошту суду надійшла позовна заява ОСОБА_9 , в інтересах якої дії адвокат ОСОБА_8 , про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (в порядку ст. 128 КПК України) до цивільного відповідача ТОВ «АВАКС ПРОФ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (обвинувачений) ОСОБА_6 , у якій просить: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ» () на користь ОСОБА_9 (РНОКП НОМЕР_11 ) моральну шкоду в розмірі 500 000 (п?ятсот тисяч) гривень 00 копійок; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ» () на користь ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_11 ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Цивільний позов обґрунтований тим, що: на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ», що здійснює свою діяльність за адресою: м. Тернопіль, вул. Д. Лук`яновича, 8. Керуючись нормами права та судової практики, шкода (моральна шкода, завдана сестрі ОСОБА_9 ) завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував транспортним засобом, відшкодовується роботодавцем ОСОБА_6 - ТОВ «АВАКС ПРОФ».

Сестрі загиблого - ОСОБА_9 - заподіяно моральну шкоду, яка полягає у раптовій втраті одного з найближчих людей. ОСОБА_27 підтримувала з братом дуже близькі стосунки. Враховуючи, що загиблий ОСОБА_12 був молодшим і єдиним її братом, завжди піклувався про свою сестру. За останні роки вона залишилася його єдиною рідною людиною, постійно підтримувала з ним спілкування. У зв`язку з цим Цивільний позивач гостро відчуває втрату ОСОБА_12 . Через раптову смерть брата, ОСОБА_9 постійно перебуває у напруженому психологічному стані. З часу раптової смерті брата у неї значно погіршився психоемоційний стан, вона відчуває пригнічення настрою, тугу, тривогу, загальну слабкість, значне погіршення сну, посилення дратівливості, що в значній мірі призвело до погіршення стану здоров`я. Попри те, що минуло вже близько п`яти місяців зі смерті ОСОБА_28 , ОСОБА_27 досі носить за ним траур, згадує про брата зі сльозами на очах. Душевні страждання та вимушеність життєвих змін у зв`язку із втратою брата є тяжкими, час та зусилля, необхідні для відновлення її повноцінного життя є довгими та складними. У зв`язку із смертю ОСОБА_12 , його сестрі заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, втраті спокою, зміні повсякденного життя. Однак, оцінити розмір її душевних страждань та життєві зміни об`єктивно важко, так як таке поняття як «життя людини» не може бути оцінено будь-яким матеріальним виміром і є в будь-якому випадку вищим за нього.

Предметом даного позову є вимоги Цивільного позивача про стягнення з Цивільного відповідача належного відшкодування моральної шкоди у виді грошових коштів у розмірі 500 000,00 грн, у зв`язку із тим, що Цивільний позивач через дорожньо-транспортну пригоду зазнала непоправних негативних змін, пов`язаних із втратою брата - ОСОБА_12 .

Цивільний позивач вважає, що сума моральної шкоди є співмірною понесеним фізичним та психологічним стражданням, оскільки наслідки вказаної дорожньо-транспортної пригоди знаходять своє вираження у їхньому морально-психологічному, психоемоційному та фізичному стані навіть через тривалий проміжок часу та можуть проявлятися протягом тривалого часу у майбутньому.

13.05.2024 шляхом поштового відправлення представник потерпілої (цивільного позивача) - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням про долучення до матеріалів справи: клопотання про заміну первісного відповідача на належного відповідача від 13.05.2024; уточненої позовної заяви від 13.05.2024; заяви в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України для суду та усіх учасників справи із додатками; клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції від 13.05.2024; докази направлення вищевказаного клопотання та заяви відповідачу та третій особі.

Враховуючи норми п. 8 ст. 141 ЦПК України, представник потерпілої (цивільного позивача) - адвокат ОСОБА_8 , заявою (в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України) повідомляє, що позивач та представник позивача - адвокат ОСОБА_8 з метою захисту законних інтересів позивачів, залишають за собою право надати суду детальний опис наданих правничих послуг та підтверджуючі документи щодо оплати гонорару адвоката, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду або до завершення розгляду справи по суті.

У клопотанні про заміну первісного відповідача на належного відповідача представник потерпілої (цивільного позивача) - адвокат ОСОБА_8 просить провести заміну відповідача у справі №607/6732/24 за позовом ОСОБА_9 з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАКС ПРОФ» на належного Фізичну особу - підприємця ОСОБА_11 .

В уточненій позовній заяві про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, (в порядку ст. 128 КПК України) ОСОБА_9 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_8 , просить: стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_12 ) на користь ОСОБА_9 (РНОКП НОМЕР_11 ) моральну шкоду в розмірі 500 000 (п?ятсот тисяч) гривень 00 копійок; стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_12 ) на користь ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_11 ) понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Обґрунтування уточненого цивільного позову аналогічне цивільному позову, поданому 12.04.2024. Однак вказано, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_11 , що здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_5 .

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_9 поданий нею цивільний позов від 13.05.2024 підтримала.

Цивільний відповідач ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що із обвинуваченим перебував у робочих стосунках, оскільки ОСОБА_6 був його найманим працівником. Повідомив, що усі документи, необхідні для роботи водія, були оформлені офіційно. Автобус, згідно експертиз, знаходився в ідеальному технічному стані, якому він приділяє велику увагу, оскільки автобус здійснює пасажирські перевезення. Вважає, що створив усі умови для нормальної роботи водіїв. ОСОБА_6 має досить великий досвід роботи у сфері пасажирських перевезень. Він працював у нього три роки. За цей час жодного порушення ОСОБА_6 ПДР не було. Усі шляхові листи, необхідні для рейсового огляду автобуса, на день вказаної події, були відмічені та зареєстровані в журналі обліку, оскільки механік перед кожним виїздом автобуса на маршрут перевіряє його технічний стан. Окремо лікар здійснив огляд водія, зокрема, виміряв тиск та використав прилад для вимірювання алкоголю в організмі людини. Відтак водій зранку продув вказаний прилад, після чого лікарем проставлена відмітка та печатка в журналі обліку. Лише після цього водій допускається до роботи на маршруті. Вказав, що цивільний позов не визнає. Вважає себе постраждалою особою, оскільки не спричинив будь-якого морального збитку потерпілій ОСОБА_9 . Зазначив, що потерпіла не є дружиною або дочкою потерпілого ОСОБА_12 , вони не вели спільного господарства та не проживали однією сім`єю. Зі слів жителів села, потерпілий ОСОБА_12 вів аморальний спосіб життя;

При цьому представник цивільного відповідача - адвокат ОСОБА_10 , зазначив, що у позовній заяві ОСОБА_9 вказала, що вона проживає у АДРЕСА_4 із дочкою та внуком та навідується у с. Гаї, де проживав її брат. Однак доказів, які підтверджували б те, що ОСОБА_9 проживала з братом однією сім`єю, а саме довідка із сільської ради, рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю, інші докази про наявність спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, введення спільного господарства, відсутні. Таким чином, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_9 задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст. 127 КПК України).

Надаючи оцінку цивільному позову ОСОБА_9 , в інтересах якої дії адвокат ОСОБА_8 , суд, окрім вказаного вище, вважає за необхідне зазначити таке:

частинами 1, 2 та 3 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути зокрема фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб (ч. 6 ст. 55 КПК України).

На стадії досудового розслідування та під час судового розгляду ОСОБА_9 допитувалась як потерпіла.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ч. 2 ст. 1168 ЦК України).

Згідно наданих суду потерпілою стороною доказів (свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 20.07.1976, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №8 від 31.03.2015, свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_13 , свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_14 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 від 20.07.1976), ОСОБА_9 є рідною сестрою ОСОБА_12 .

Крім того, як вбачається із штампу в паспорті громадянина України ОСОБА_9 серії НОМЕР_10 , ОСОБА_9 з 31.05.1989 прописана за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час судового розгляду кримінального провадження потерпілою ОСОБА_9 подано заяву від 06.03.2025, відповідно до якої вона є власником будинку по АДРЕСА_2 , та що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав до 13.12.2023 за адресою: АДРЕСА_2 . Крім цього, 30.05.2025 потерпіла подала суду копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом та законом, зокрема на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами АДРЕСА_2 , спадкоємцем на який вона є.

Однак доказів того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 проживали однією сім`єю суду не надано. Не встановлено такої обставини і в результаті судового розгляду.

Таким чином, у ОСОБА_9 відсутнє право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її брата згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України.

Це є підставою для відмови у задоволенні даного позову потерпілої ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, у які згідно з п. 1 ч. 1 ст. 118 цього Кодексу включені і витрати на правову допомогу. Зважаючи на те, що суду не надано доказів понесених потерпілою ОСОБА_9 витрат на правову допомогу, суд не стягує з обвинуваченого заявлені в позові витрати на такі послуги адвоката ОСОБА_8 , в т.ч. надані їй як потерпілій, а не цивільному позивачу.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_6 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів:

- 5 679,60 грн - вартість судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічне дослідження» від 30.01.2025 №СЕ-19/120-24/109-ІТ;

- 3 029,12 - вартість судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» від 26.01.2024 №СЕ-19/120-24/249-ІТ;

- 3 786,40 грн - вартість судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» від 07.02.2024 №СЕ-19/120-24/1569-ІТ;

усього на суму 12 495,12 (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять гривень 12 коп).

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.12.2023 (справа № 607/24705/23), наавтобус «ПАЗ-32054», р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , який ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02.12.2024 (справа №607/6732/24) повернуто ОСОБА_11 на відповідальне зберігання без права користування та з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання цього майна без зміни його зовнішнього вигляду, переобладнання до завершення судового розгляду даного кримінального провадження, а також у разі необхідності надати суду на дослідження, - скасувати повністю.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.12.2023 (справа № 607/24705/23), на велосипед марки «ARDIS ЛИБІДЬ» б/н, яким користувався ОСОБА_12 , - скасувати.

Речові докази:

- автобус «ПАЗ-32054», р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , - залишити ОСОБА_11 ;

- велосипед марки «ARDIS ЛИБІДЬ» б/н, яким користувався ОСОБА_12 , який зберігається на території спеціального майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, - повернути ОСОБА_9 ;

- куртку темно-зеленого кольору та джинси чорного кольору (сейф-пакет WAR 1663407), черевики чорного кольору ОСОБА_12 (сейф-пакет WAR 1663406), які зберігаються в камері зберігання речових доказів, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Степова, 45, - повернути ОСОБА_9 .

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_9 про стягнення із фізичної особи - підприємця ОСОБА_11 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, - відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1