ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 757/418/24-к

провадження № 51-152км24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

у режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК), - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 09 травня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Святошинський районний суд м. Києва ухвалою від 28 квітня 2025 року задовольнив клопотання прокурора та продовжив, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - до 26 червня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, захисник ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, яку Київський апеляційний суд ухвалою від 09 травня 2025 року повернув їй на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язкуз пропуском строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про його поновлення.

Вимоги й узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На переконання касатора, суд апеляційної інстанції неправильно встановив момент вчинення учасником провадження дій з подання апеляційної скарги, унаслідок чого допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними й перешкодили ухваленню цим судом законного та обґрунтованого рішення.

Як зазначає захисник, апеляційну скаргу на ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 вона подала 02 травня 2025 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (у поштовому конверті) на адресу апеляційного суду, що підтверджується описом вкладень у цінному листі з відбитком календарного штемпеля, штрих-кодом відправлення, накладною, чеком про відправлення та трекінгом відстеження з офіційного сайту АТ «Укрпошта».

ОСОБА_6 стверджує, що викладені в ухвалі апеляційного суду мотиви про те, що вона подала апеляційну скаргу 06 травня 2025 року, не відповідають дійсності та матеріалам справи.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 , навівши відповідні пояснення, підтримали касаційну скаргу.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення касаційної скарги захисника і висловив аргументи про безпідставність цієї скарги.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи, викладені в касаційній скарзі захисника, Суд дійшов висновку,що ця скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як визначено ч. 2 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доступ до правосуддя є одним з основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 7, ч. 6 ст. 9, ст. 24 КПК).

За приписами ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як указано в п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК, підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Під час вирішення питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбачених ст. 395 КПК строків, необхідно чітко встановити початок перебігу цих строків та їх закінчення.

Ці законодавчі приписи апеляційний суд залишив поза увагою.

Так, з наявної в матеріалах провадження копії ухвали Святошинського районного суду м. Києва, якою продовжено, зокрема, ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 26 червня 2025 року включно, вбачається, що її було постановлено 28 квітня 2025 року за участю обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_6 .

З урахуванням положень статей 115, 116 КПК останнім днем строку на оскарження захисником ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2025 року було 05 травня 2025 року.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, захисник ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Апеляційний суд ухвалою від 09 травня 2025 року повернув захиснику апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК у зв`язку з тим, що апеляційну скаргу подано 06 травня 2025 року, тобто після закінчення строку апеляційного оскарження, визначеного ст. 395 КПК, та особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.

Однак твердження апеляційного суду щодо подання захисником ОСОБА_6 апеляційної скарги з пропуском строку апеляційного оскарження є передчасним і невмотивованим.

Як убачається з долучених до касаційної скарги захисника копій експрес-накладної № 406 та фіскального чека, апеляційну скаргу було подано до відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» (вул. Соборна, 98, м. Ірпінь, Київська обл., 08205) 02 травня 2025 року, що узгоджується з відміткою, зазначеною на копії поштового конверта, яка міститься в матеріалах провадження (т. 1, а. п. 143, перед ухвалою апеляційного суду від 09 травня 2025 року), тобто в межах строку апеляційного оскарження.

Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про те, що апеляційну скаргу захисник подала з пропуском строку апеляційного оскарження, а саме 06 травня 2025 року (дата реєстрації апеляційної скарги Київським апеляційним судом), є безпідставним, оскільки не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Отже, допущене апеляційним судом порушення вимог кримінального процесуального закону, як визначено в ч. 1 ст. 412 КПК, є істотним, оскільки перешкодило вказаному суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на викладене й те, що апеляційний суд допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого апеляційному суду необхідно зважити на зазначене в цій постанові та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргузахисника ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 09 травня 2025 року про повернення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 квітня 2025 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ч ОСОБА_2 ОСОБА_3