Провадження № 1-кп/127/601/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про яке внесено 10.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Клопотання мотивоване тим, що кримінальне правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_4 та відповідно до обвинувального акта кваліфіковано за ч. 2 ст. 364 КК України, було вчинене у період з 22.06.1999 по 30.12.1999. Наразі пройшло більше 25 років, тому є всі підстави для застосування положень ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та зазначив, що розуміє те, що провадження буде закрито з нереабілітуючих підстав, проте наполягає на звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закритті кримінального провадження відносно нього.

Прокурор не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки строки, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, наразі вже дійсно сплинули.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, позицію прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у постанові від 06.12.2021 (справа № 521/8873/18) вказує, що слід звернути увагу на те, що імперативний обов`язок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності покладено на суд, а не на підозрюваного, обвинуваченого чи захист, які мають право заявити відповідне клопотання. Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального права, суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно до положень ст. 285 КПК роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Крім того, ВП Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 по справі № 598/1781/17 наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом було роз`яснено обвинуваченому його право наполягати на продовженні судового розгляду та доведенні своєї невинуватості, однак обвинувачений ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку з закінченням строків давності.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до обвинувального акту кваліфікований за ч. 2 ст. 364 КК України, та був вчинений останнім в період часу з 22.06.1999 по 30.12.1999.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції ЗУ № 270-VI від 15.04.2008, з урахуванням положень ч. 4 ст. 5 КК України) зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, якщо воно спричинило тяжкі наслідки - карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

За змістом ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 270-VI від 07.05.2008), залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 270-VI від 07.05.2008), тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Таким чином, діяння, передбачені ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції ЗУ № 270-VI від 15.04.2008, з урахуванням положень ч. 4 ст. 5 КК України), в розумінні ч. 4 ст. 12 КК України (в редакції ЗУ № 270-VI від 15.04.2008, з урахуванням положень ч. 4 ст. 5 КК України), відносились до тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Положення ч. 2 ст. 49 КК України передбачають, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років..

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що події, які ставляться у вину ОСОБА_4 , згідно з обвинувальним актом були вчинені в 1999 році. З того часу нових кримінальних правопорушень обвинувачений не вчиняв, від органів досудового розслідування та суду не переховувався. Станом на день заявлення клопотання минуло більше двадцяти п`яти років.

З урахуванням того, що з моменту вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень минуло більше двадцяти п`яти років, кримінальне провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строків давності, встановлених ст. 49 КК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У справі «Грабчук проти України» (заява № 8599/02), у своєму рішенні від 26.09.2006 ЄСПЛ зазначив, що у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відносно нього зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

Арешти та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 100, 284, 286, 372, 395 КПК України, ст. 12, 44, 49, 364 КК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про яке внесено 10.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Соколівка Літинського району Волинської, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше несудимого, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про яке внесено 10.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: