СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/438/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000689 від 27.05.2021, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Амвросіївка Донецької обл., громадянин України, який здобув вищу освіту, пенсіонер, працює генеральним директором ТОВ «Боедем», одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, має статус «дитина війни»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191КК України,

за участі сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6 , обвинувачений - ОСОБА_5 , захисники - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представники потерпілого - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він був призначений на посаду генерального директора Товариства з обмежено відповідальністю «Боедем» () відповідно протоколу №? 1 загальних зборів учасників товариства від 13.02.1998. Згідно з п. 9.1.2 Статуту ТОВ «Боедем», затвердженого протоколом загальних зборів учасників товариства №? 09/11 від 09.11.2011, органами управління та контролю товариством, в тому числі є генеральний директор.

Відповідно ст. 9 Статуту генеральний директор здійснює керівництво поточною діяльністю (п.11.1), наділяється у відповідності з законодавством України всіма необхідними повноваженнями для виконання цієї задачі (п.11.2), генеральний директор має право без довіреності здійснювати будь-які дії від імені товариства (п.11.4), організує роботу товариства і несе персональну відповідальність за його діяльність (п.11.5), вирішує питання, пов`язані з укладенням договорів (контрактів), діє від імені товариства, представляє його в установах, підприємствах і організаціях в Україні і за кордоном, розпоряджається майном у відповідності з чинним законодавством та Статутом.

Згідно з п.1 статті 10 статуту ТОВ «Боедем» затвердженого протоколом №6 від 02.10.2017 виконавчим одноособовим органом товариства, який здійснює поточне керівництво діяльністю товариства, є генеральний директор.

Генеральний директор товариства здійснює свої повноваження від імені товариства без довіреності, має право першого підпису всіх фінансово-господарських документів (п.10.3). Генеральний директор формує апарат управління і очолює його (п.10.9). До компетенції генерального директора належить здійснення оперативного керівництва поточними справами товариства (п.п.10.10.1),розпорядження всім майном товариства, включаючи його грошові кошти (п.п. 10.10.2), призначення на посади і звільнення з посад своїх заступників, керівників підрозділів апарату управління та структурних підрозділів товариства, а також право найму на роботу та звільнення працівників.

Таким чином, ОСОБА_5 на час вчинення кримінального правопорушення, постійно обіймав в ТОВ «Боедем» посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та пункту 1 примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

Пунктом 16.1 статуту ТОВ «Боедем» затвердженого протоколом загальних зборів учасників товариства №? 09/11 від 09.11.2011 передбачено, що чистий прибуток, що залишився у товариства після сплати податків, згідно з чинним законодавством, інших обов`язкових платежів в бюджет, розрахунків з банками, створення фондів, розподіляється між учасниками в порядку та в строки встановлені Зборами.

Пунктом 6.9 статуту ТОВ «Боедем» затвердженого протоколом №?6 від 02.10.2017 передбачено, що розподіл між учасниками чистого прибутку здійснюється за результатами роботи Товариства за рік (за підсумками річного балансу) пропорційно їх вкладам до статутного капіталу товариства в порядку та на умовах, передбачених рішенням загальних зборів Учасників товариства.

Згідно національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку (далі - П(с)БО), зокрема п.4 П(с)БО 15 «Дохід», визначено, що дивідендами вважається частина прибутку, розподілена між учасниками (власниками) відповідно до частки їх участі у власному капіталі підприємства.

Згідно з ч. 4 ст.145 ЦК України розподіл прибутку належить до виключної компетенції загальних зборів учасників.

Відповідно до Статуту ТОВ «Боедем» від 24.12.2004 частки учасників у статутному капіталі розподілені між ОСОБА_5 (92,4 %), ОСОБА_11 (3,8%), ОСОБА_12 (3,8%).

Відповідно до договору купівлі-продажу корпоративних прав від 10.11.2011 та протоколу зборів учасників ТОВ «Боедем» № 09/11 від 09.11.2011 частки учасників у статутному капіталі розподілені між ОСОБА_5 (38,6 %), ОСОБА_11 (3,8%), ОСОБА_12 (3,8%), ОСОБА_13 (3,8 %), ТОВ «МАКВІС ГРУП» (50%). З цього часу розподіл прибутку товариства та одержання його частки (дивідендів) стало можливе лише за участі в загальних зборах ТОВ «МАКВІС ГРУП», присутність якого забезпечувала кворум.

Приблизно у 2016 році у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ТОВ «Боедем» у сумі 18 403 127,71 грн. 3 цією метою він вирішив використати своє службове становище генерального директора ТОВ «Боедем» всупереч інтересам служби, а саме можливість здійснити перерахування коштів з рахунків підприємства на свої та третіх осіб рахунки, доступ до печатки, бланків, відомостей і документів товариства.

Так, 05.10.2011 протоколом №8 зборів учасників ТОВ «Боедем» «Про виплату дивідендів за 2009 рік учаснику ТОВ «Боедем» ухвалено рішення про виплату дивідендів нерозподіленого прибутку, що становить 13 119 539, 00 грн. в сумі 200 000, 00 грн. (виплата 190 000, 00 грн., податок (5%) - 10 000, 00 грн.).

Тобто, вищевказаним протоколом №8 зафіксований нерозподілений прибуток у розмірі 13 119 539,00 грн. та передбачена виплата дивідендів тільки у розмірі 200 000, 00 грн.

Крім того, 19.10.2011 протоколом №9 зборів учасників ТОВ «Боедем» «Про затвердження суми нерозподіленого прибутку ТОВ «Боедем» за 2010 рік для розподілу та виплати дивідендів Учасникам ТОВ «Боедем» затверджена сума нерозподіленого прибутку, що становить 8 838 464,51 грн. та зазначено, що розподіл та виплата учасникам переноситься на майбутній період. Тобто, протокол №9 не містить рішення учасників Товариства про проведення розподілу отриманого прибутку та виплати його частини у вигляді дивідендів.

Також встановлено, що 10.10.2011 відповідно до протоколу №8 на картковий рахунок ОСОБА_5 були направлені дивіденди у розмірі 190 000, 00 грн. та сплачений податок на доходи фізичних осіб при виплаті дивідендів у розмірі 10000,00 грн., тобто документально підтверджено виконання зобов`язань за протоколом №8 від 05.10.2011.

ОСОБА_5 будучи обізнаним в тому, що за протоколом №8 від 05.10.2011 перед ним, як учасником товариства, зобов`язання по виплаті дивідендів в сумі 200 000, 00 грн. (виплата 190 000, 00 грн., податок (5%) - 10 000, 00 грн.) виконано в повному обсязі, а протоколом №9 від 19.10.2011 взагалі не передбачено розподіл прибутку між учасниками, з метою заволодіння грошових коштів ТОВ «Боедем» розробив та втілив злочинний план який полягав у наступному.

Так, ОСОБА_5 обіймаючи в ТОВ «Боедем» посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та пункту 1 примітки до ст. 364 КК України будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, перебуваючи в невстановленому місці та в невстановлений час 20.09.2016 видав наказ №2-Ф, згідно якого на виконання рішення Зборів Учасників ТОВ «Боедем», оформлених протоколом №9 від 19.10.2011 головному бухгалтеру ТОВ «Боедем» необхідно нарахувати та виплатити податок та дивіденди з суми 8 166 741,21 грн. з прибутку за 2010 рік учаснику ТОВ «Боедем» ОСОБА_5 .

Відповідно платіжного доручення №48 від 22 вересня 2016 року з рахунку ТОВ «Боедем» на рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , відкритого в АТ «Прокредит Банк», перераховано грошові кошти в сумі 7 635 903,03 грн.

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи злочинний умисел направлений на заволодіння грошовими коштами ТОВ «Боедем», перебуваючи в невстановленому місці та в невстановлений час 28.11.2016 та 03.11.2017 видав наказ №4-Ф та №5-Ф, згідно яких на виконання рішення зборів учасників ТОВ «Боедем», оформлених протоколом №8 від 05.10.2011, головному бухгалтеру наказано наступне:

- Наказ від 28.11.2016 №4-Ф: нарахувати та виплатити податки та дивіденди частково (53,3555%) в сумі 7 000 000,00 грн. нерозподіленого прибутку з прибутку ТОВ «Боедем» за 2009 рік учаснику ОСОБА_5 (частки в Статутному фонді - 92,4 %);

Відповідно платіжного доручення №60 від 28 листопада 2016 року з рахунку ТОВ «Боедем» на рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , відкритого в АТ «Прокредит Банк», перераховано грошові кошти в сумі 6 450 000,00 грн.;

Відповідно платіжного доручення №62 від 01 грудня 2016 року з рахунку ТОВ «Боедем» на рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , відкритого в АТ «Прокредит Банк», перераховано грошові кошти в сумі 95 000, 00 грн.;

- Наказ від 03.11.2016 №5-Ф: нарахувати та виплатити податки та дивіденди частково (34,4200562%) в сумі 4 515 748,32 грн. нерозподіленого прибутку з прибутку ТОВ «Боедем» за 2009 рік учаснику ОСОБА_5 (частки в Статутному фонді - 92,4 %).

Відповідно платіжного доручення №18 від 13 листопада 2017 року з рахунку ТОВ «Боедем» на рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_5 , відкритого в АТ «Прокредит Банк», перераховано грошові кошти в сумі 4 222 224, 68 грн.

Таким чином, згідно з платіжними дорученнями №48 від 22 вересня 2016 року, №60 від 28 листопада 2016 року, №62 від 01 грудня 2016 року, №18 від 13 листопада 2017 року на користь ОСОБА_5 з рахунків ТОВ «Боедем» неправомірно виплачено грошові кошти в сумі 18 403 127,71 грн.

Згідно з висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи №?24011/20-72/24012/20-71/26229/26230/20-71/26231/26232/20-72 висновок аудитора, що зазначений у Звіті про фактичні результати від 09.09.2020 року підтверджується в частині того, що протоколом від 05.10.2011 року №8 та від 19.10.2011 року №9 виплати ТОВ «Боедем» дивідендів, які здійснені у 2016-2017 роках у розмірі 20 354 212,83 грн. ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , не передбачені.

Отже, ОСОБА_5 шляхом зловживання службовим становищем генерального директора ТОВ «Боедем» заволодів майном товариства на свою користь у загальній сумі 18 403 127,71 грн, що відповідно до Примітки до ст. 364 КК України, є особливо великим розміром.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.5 ст. 191 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у особливо великих розмірах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин не визнав і показав, що він має численні державни нагороди та відзнаки у різних сферах народного господарства, свідоцтва про винаходи, брав участь у розробці вітчизняних ЕВМ, в тому числі за кордоном. На початку 1990-х років він разом із іноземними інвесторами утворив СП «Боедем», яке успішно працювало. Після виходу іностранних інвесторів, в 1998 році він заснував ТОВ «Боедем», в якому був призначений на посаду генерального директора. Станом на 2004 рік учасниками ТОВ «Боедем» був він із часткою 92,4%, дружина ОСОБА_12 із часткою 3,8% та син ОСОБА_11 із часткою 3,8%. Згодом підприємству знадобились грошові кошти та ТОВ «Боедем» здало в оренду частину своїх приміщень. Орендарем було ТОВ «Технополіс-1», яке спочатку сплачувало за оренду, через кілька місяців припинило платили орендну плату. У відповідь на намагання ТОВ «Боедем» виселити орендарів, ТОВ «Технополіс-1» звернулось до суду із позовом до ТОВ «Боедем» про стягнення суми за нібито проведений косметичний ремонт на суму 93000 грн. З ТОВ «Боедем» було стягнуто суму оренди за 3 роки та в 2011 році були заблоковані рахунки підприємства. В 2011 році йому повідомили, що він має провести збори учасників ТОВ «Боедем» та передати частку 50% ТОВ «МАКВІС ГРУП», яке було пов`язано із впливовими особами. Рішення зборів від 09.11.2011 було формальним, 10.11.2011 був укладений договір купівлі-продажу частки 50%, проте ТОВ «МАКВІС ГРУП» не сплачувало жодних грошових коштів. З 09.11.2011 року учасниками ТОВ «Боедем» стали: ОСОБА_5 (38,6%), ОСОБА_12 (3,8%), ОСОБА_11 (3,8%), ОСОБА_13 (3,8%), ТОВ «МАКВІС ГРУП» (50%). До 2011 року збори учасників проводили щорічно, з 2012 року збори учасників призначались двічі, але обидва рази представники ТОВ «МАКВІС ГРУП» на збори не з`являлись. 06.11.2017 його незаконно звільнили з посади генерального директора ТОВ «Боедем», проте через кілька місяців він був поновлений на посаді. За 2009 та 2010 роки виплата дивідендів проводилась частково або не проводилась взагалі через те, що рахунки підприємства були арештовані та ТОВ «Боедем» перебувало у скрутному матеріальному становищі. За ведення бухгалтерської документації відповідав головний бухгалтер, він особисто відповідав за організацію роботи підприємства. Бухгалтер проводив виплату дивідендів на підставі його розпоряджень, які надавались згідно із рішеннями зборів учасників. В 2016 році, оскільки на рахунку підприємства були достатні кошти, дивіденди були виплачені йому, ОСОБА_12 , ОСОБА_11 на підставі рішень зборів учасників та протоколів №№8,9 від 05.10.2011 та 19.10.2011, якими був визначений розмір прибутку та невиплачених дивідендів. Крім того, якщо уважно читати протокол №8, то 200000 грн. - це 1,5% від дивідендів. Рішення про виплату дивідендів він мав повноваження прийняти та прийняв як генеральний директор. ТОВ «МАКВІС ГРУП» не виплачувались дивіденди, оскільки станом на 05.10.2011 та 19.10.2011 року вказане підприємство не було учасником ТОВ «Боедем» та не мало права на виплату дивідендів за вказаний період.

Сторона захисту наполягала на тому, що обвинуваченням не здобуто і не надано суду належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні поставленого йому у провину діяння. Вважає, що всі надані докази здобуті із порушенням порядку їх отримання, а відтак є недопустимими, оскільки під час проведення обшуку була оголошена ухвала про надання дозволу на проведення обшуку за іншою адресою, згодом органом досудового розслідування подано клопотання про визнання законним проведеного обшуку. Всі інші похідні докази є «плодами отруйного дерева». Крім того, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру в рамках іншого кримінального провадження, а саме №001249 від 11.06.20219. У кримінальному провадженні №0000689 від 27.05.2021 ОСОБА_5 не було повідомлено про підозру. Крім того, відсутній і склад інкримінованого ОСОБА_5 злочину. Враховуючи це, захист просив ухвалити виправдувальний вирок, оскільки під час судового розгляду не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 та вичерпані можливості для їх отримання.

Сторона обвинувачення в обґрунтування винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення посилається на показання свідків, представника потерпілого, експертів та письмові докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що він працює бухгалтером в ТОВ «Боедем» з 1993 року. В 2011 році у ТОВ «Боедем» було скрутне фінансове становище. Через ТОВ «Технополіс» були арештовані рахунки ТОВ «Боедем». Зборами учасників було прийнято рішення зафіксувати суму виплат, проте дивіденди виплатити пізніше. ОСОБА_5 завжди був директором ТОВ «Боедем». В 2017 році прийшов чоловік на прізвище ОСОБА_15 , який повідомив, що в зв`язку із зміною власника тепер він буде директором, проте через кілька місяців ОСОБА_5 знову став директором. Про те, що ОСОБА_15 став директором в ТОВ «Боедем» дізнались через місяць після його призначення. Він як бухгалтер ніколи не приймав участь у загальних зборах, а здійснює виплату дивідендів на підставі протоколу зборів учасників та наказу директора, без вказаних документів не проводиться жодних виплат, у разі відмінності сум у протоколі та наказі виплати також не проводяться. На платіжному дорученні завжди два підписи: бухгалтера та директора. Платежі в 2016-2017 роках здійснювались за паперовими платіжними дорученнями через банк. До 2012 року щорічно проводились збори учасників, на яких розподілялись та потім виплачувались дивіденди. Були рішення, в яких зафіксовані суми, але зазначено про здійснення виплат пізніше.

Допитанийв судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він працює менеджером у ТОВ «Боедем». З 2004 року є учасником вказаного товариства. З 2011 року учасниками крім нього, ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , стали ще ТОВ «МАКВІС ГРУП» та ОСОБА_13 . До 2011 року збори учасників проводились кілька разів на рік, з 2012 року збори не відбувались. Протоколи зборів підписувались учасниками в день проведення зборів, підміни протоколів ніколи не було, редакція протоколів не змінювалась. На а.130 у т.2 провадження міститься витяг з протоколу №8, який був зроблений для банківської установи.

Допитанийв судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_10 показав, що він є директором ТОВ «МАКВІС ГРУП» з 2015 року. ТОВ «МАКВІС ГРУП» є учасником ТОВ «Боедем» з 2011 року. З 2019 року ТОВ «Боедем» почало втрачати майно та ТОВ «МАКВІС ГРУП» звернулось до правоохоронних органів. ТОВ «МАКВІС ГРУП» не отримувало дивіденди через свідомі дії ОСОБА_5 ТОВ «МАКВІС ГРУП» неодноразово зверталось до керівництва ТОВ «Боедем» щодо проведення зборів учасників. ТОВ «МАКВІС ГРУП» звернулось до суду із позовом про проведення аудиту, позов було задоволено, призначено проведення аудиту з 2011 чи 2012 року по день ухвалення рішення, проте ОСОБА_5 не надав необхідні для цього документи. Родина ОСОБА_12 постійно звертається із різними позовами. Про ТОВ «Боедем» йому відомо з 2007 року, оскільки він був директором юридичного департаменту ТОВ «Технополіс», яке укладало договори із зазначеним підприємством. Згідно статуту ТОВ «МАКВІС ГРУП» є повноправним учасником ТОВ «Боедем», ніякі обмеження, зазначені в протоколі, юридичного значення не мають;

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 показав, що він підтримує висновок експертизи в повному обсязі. Пояснив, що в разі, якщо на кінець звітного періоду не відбулась виплата дивідендів, це повинно відображатися у фінансовій звітності як заборгованість та сума прибутку повинна зменшитись на цю суму. Рішення про виплату дивідендів могло бути не відображено у фінансовій звітності через помилку бухгалтера, або таке рішення не приймалось. Рішення протоколів №№8,9 повинні бути відображені у регістрах. Проте не відображення у регістрах не скасовує таке рішення у разі його наявності, та не скасовує виплату дивідендів. Нові учасники мають право на участь у розподілі дивідендів, якщо був нерозподілений прибуток за минулий період, це передбачено ГК України. Якби на дослідження був наданий протокол №10, то необхідно було б співставляти його зі Статутом, нова редакція якого повинна бути затверджена протоколом зборів учасників. Проте, протокол №10 на дослідження не надавався. Згідно протоколу №8 решта нерозподіленого прибутку (крім 200000 грн.) залишається у ТОВ «Боедем» та ТОВ «Боедем» не мало права виплачувати більше ніж 200000 грн. дивідендів;

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 показала, що у висновку детально описано яким чином відбувається розподіл дивідендів. В наданих на дослідження документах прибуток не був розподілений. Так, у протоколі №8 сума нерозподіленого прибутку близько 13 млн. грн. та зазначено про виплату дивідендів в сумі 200000 грн. У протоколі №9 була затверджена сума прибутку, проте розподіл та виплата дивідендів передбачені не були. Новий учасник не має права на розподіл прибутку за минулий період, якщо був визначений розподілений прибуток. Якщо прибуток не розподілений, то він залишається у підприємства та новий учасник має право на розподіл прибутку у майбутньому. Бухгалтерська звітність для проведення експертизи не надавалась.

Крім того, судом досліджено наступні письмові докази, надані стороною обвинувачення:

- протокол №9 зборів учасників ТОВ «Боедем» від 19.10.2011 (т.2 а.69);

- наказ №3-Ф від 29.09.2016 про нарахування та виплату дивідендів ОСОБА_12 в розмірі 335861,65 грн. (т.2 а.70);

- висновок експертів №24011/20-72/24012/20-71/26229/26230/20-71/26231/26232/20-72 від 28.10.2020 за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи (т.2 а. 71-81);

- аудиторський звіт із додатками від 09.09.2020 (т.2 а. 82-108);

- висновок експертів за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №18326/20-34/18327/18328/20-32 від 23.09.2020 (т.2 а. 109-115);

- платіжні доручення (т.2 а.116-124);

- наказ №4-Ф від 28.11.2016 про нарахування та виплату дивідендів ОСОБА_5 в розмірі 7000000,00 грн. (т.2 а. 125);

- наказ №5-Ф від 03.11.2017 про нарахування та виплату дивідендів ОСОБА_5 в розмірі 4515748,32 грн. (т.2 а. 126);

- наказ №2-Ф від 20.09.2016 про нарахування та виплату дивідендів ОСОБА_5 в розмірі 8166741,21 грн. (т.2 а. 127);

- наказ №1-Ф від 14.09.2016 про нарахування та виплату дивідендів ОСОБА_11 в розмірі 335861,65 грн. (т.2 а. 128);

- копія протоколу №9 зборів учасників ТОВ «Боедем» від 19.10.2011 (т.2 а.129);

- протокол №8 зборів учасників ТОВ «Боедем» від 05.10.2011 (т.2 а.130);

- копія ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2019 про надання дозволу на проведення обшуку, проведеного 13.12.2019 за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кільцева, 10 під час якого слідчим оголошена ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2019 на обшук приміщення за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4, та вилучено ряд речей та документів (т.3 а.210-217);

- копія постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 27.05.2021 та реєстр виділених матеріалів (т.3 а. 218-224);

- виписки з рахунків ПАТ «Промінвестбанк» та АТ «Прокредитбанк» (т.4 а.128);

- копія договору про обслуговування поточного рахунку в АТ «Прокредитбанк» (т.4 а.129-130);

- клопотання про надання тимчасового доступу до документів від 01.06.2020 (т.4 а. 131-138);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.07.2020 та опис вилучених речей і документів (т.4 а.139-140);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.07.2020 та опис вилучених речей і документів (т.4 а.141-144);

- копія ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2020 про надання тимчасового доступу до речей і документів (т.4 а.145-147);

- копія рапорту слідчого ОСОБА_18 від 13.12.2019 (т.4 а. 148);

- копія ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2019 (справа №757/60193/19-к) про часткове задоволення клопотання та надання дозволу на проведення обшуку за фактичним місцем розташування ТОВ «Боедем», за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4 (т.4 а. 149-152);

- копія протоколу обшуку від 13.12.2019, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 14.11.2019 №757/60193/19-к, за адресою: м. Київ, вул. Кільцева дорога, 4 із додатками: запереченнями та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (т.4 а. 153-165).

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення /за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого/ або в разі надходження заяви /повідомлення/ про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень відповідно до ст. 9 КПК України.

Згідно вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

За ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та для вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст. 86 КПК України докази визнаються допустимими, якщо їх отримано у порядку, встановленому цим Кодексом.

Докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином.

Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів - на сторону, що їх подає.

Отже, вирішуючи питання про допустимість представлених стороною обвинувачення доказів, судом оцінюється відповідність їх отримання нормам процесуального законодавства, яке діяло на момент отримання доказів.

Суд в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України з підстав, передбачених ч. 1 ст. 86 КПК України, визнає недопустимими доказами всі дані, які були встановлені (одержані) органом досудового розслідування під час проведення 13.12.2019 обшуку за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кільцева, 10 під час якого слідчим оголошена ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.11.2019 про надання дозволу на проведення обшуку іншого приміщення за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 4, та вилучено: жорсткий диск Seagate, s/n: 23T2L964, Barracuda 500 GB; виписка по рахунку ТРВ «Боедем» з 26.11.2018 по 30.11 у АТ «Ощадбанк» з оригіналами платіжних доручень у прошитому вигляді; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки НМХ-373409; оригінал акту прийому-передачі земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4; виписки по рахунку ТОВ «Боедем» з 24.12.2018 по 31.12, та інші виписки і платіжні доручення; виписки по рахунках ТОВ «Боедем» з 01.12.17 по 31.12 у АТ «Прокредитбанк», а також інші виписки та платіжні доручення у прошитому вигляді; виписка по рахунку ТОВ «Боедем» з 01.12.16 по 31.12.16 у АТ «Прокредитбанк», а також інші виписки та платіжні доручення, накази у прошитому вигляді; книга обліку; установчі документи (накази, заяви, повідомлення про прийняття на роботу, квитанції), поміщені у папку з надписом «Приказы» із зазначенням років 2007-2019; жорсткий диск Seagate model JT 3491A, ДИ537058; жорсткий диск Seagate model JT 3491A, ДВ553928; жорсткий диск Samsung s/n s00jj50xb44777; жорсткий диск Seagate Barracuda 7200.7, s/n 5JV6C3D2; 4 (чотири) флеш-накопичувачі зеленого кольору на одній з них наявний напис барвником білого кольору «М» , а другій «МБ», два інших флеш-накопичувача без будь-яких позначень; печатки ТОВ «Моносероз» (), ТОВ «МантісБуд» (код 43203333), ТВО «Боедем» () та ТОВ «Дакко» (); оптичний диск Verbatim білого кольору; заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень; звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки ТОВ «Боедем»; рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; технічна документація із землеустроющодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ТОВ «Боедем»; накази; протоколи зборів учасників ТОВ «Боедем»; довіреність від 04.04.2017; аркуш паперів з надписом про отримання коштів; протоколи випробування силового електрообладнання, розрахункові схеми, акти, технічні умови, технічні рішення; технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок; технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки ТОВ «Боедем»; технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки ТОВ «Боедем»; технічна документація з нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 1,2064 га, що надана в оренду ТОВ «Боедем»; проект землеустрою про відведення земельної ділянки в оренду ТОВ «Боедем»; витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень; заяви; рішення; папка із документами з надписом «Діло №» (рішення, супровідні листи, довідки, акти, приписи, виклики, клопотання, державний акт, постанова, договір купівлі-продажу, фото аерозйомки, заперечення на апеляційну скаргу, ухвала, обриси); технічний звіт про встановлення меж землекористування ТОВ «Боедем»; довіреності, накази, картка прийому заяви, рішення, ухвали, опис, клопотання; клопотання про відкладення розгляду з фіскальним чеком; платіжні доручення; папка для паперів сірого кольору на якій наявна цифра «1» у якій знаходяться: протоколи зборів, довідки з ЄДРПОУ, ухвала, рішення, дозвіл на виконання будівельних робіт, інформації, повідомлення, аудиторський висновок, супровідні листи, зміни, свідоцтва, статут УНСП «Боедем» (титульна сторінка), довідки про взяття на облік платника податку, , заява про державну реєстрацію, схемі адміністративно-побутового корпусу ТОВ «Боедем», рішення, постанови, ухвали протоколи зборів, розпорядження, акт робочої комісії про готовність закінченого будівництва об`єкта для пред`явлення державній приймальній комісії, свідоцтва, паспорт спорядження фасадів будинків, акти та договори підряду, статут ТОВ «Сеть Маркет»; «выводы эксперта о стоимости объекта экспертной оценки»; рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень; чорнові записи; синя папка із документами: договори оренди нежитлових приміщень, додатки до них, копії документів, які посвідчують особу, договори відступлення права вимоги, договори про надання юридичних послуг, графіки погашення заборгованостей, заяви, акти прийому-передачі; акти прийому-передачі нежитлових приміщень, додаткові угоди, договори оренди нежитлових приміщень, виписки, договори суборенди, акти приймання-здачі приміщення із суборенди, довідки; технічний паспорт на нежитловий будинок (приміщення); рішення іменем України; протоколи зборів учасників, заяви, акти приймання-передачі документів; опис документів, протоколи зборів, статут ТОВ «Боедем»; документи із написами на іноземній мові.

Таким чином, обшук був проведений за іншою адресою, відмінною від адреси, зазначеної в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку.

Прокурором не надано доказів, а саме відеозапису фіксації проведеної слідчої дії, на підтвердження його посилання на те, що слідчому під час проведення обшуку не було відомо, що він перебуває за іншої адресою, аніж зазначено в ухвалі. Крім того, вказане твердження спростовується зауваженнями, доданими до протоколу обшуку.

Посилання сторони обвинувачення на рапорт слідчого ОСОБА_18 від 13.12.2019 про помилкове оголошення ухвали про надання дозволу на проведення обшуку за іншою адресою, суд розцінює як намагання будь-яким чином придати законність очевидно незаконним діям працівників органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_19 18.12.2019 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про узаконення проведеного обшуку за фактичним місцем розташування ТОВ «Боедем» за адресою: Київська обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кільцева, 10.

Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2019 у справі №757/65926/19-к клопотання старшого слідчого задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку за фактичним місцем розташування ТОВ «БОЕДЕМ» (), в нежитловому приміщенні, (реєстраційний номер майна 28750237 та 24), а саме: літ. «А» - адміністративно-побутове приміщення загальною площею 1094,5 кв.м., літ. «Б» - складська будівля з адміністративним приміщенням загальною площею 3315,0 кв.м., що розташоване за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кільцева, 10, власником яких є ТОВ «БОЕДЕМ» (), з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення документів та електронних носіїв інформації, зазначених в ухвалі.

Разом з тим, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року не відповідає положенням ч.3 ст. 233 КПК України. В порушення вимог вказаної статті, слідчий, за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення невідкладного обшуку звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Проте, обшук був проведений 13.12.2019, а з клопотанням слідчий звернувся через 5 днів, тобто 18.12.2019, про що зазначено в ухвалі. Згідно корінця поштового відправлення, клопотання було направлене в суд 16.12.2019, тобто через 3 дні після проведення обшуку. Слідчий суддя, розглядаючи таке клопотання не прийняв до уваги пропуск встановленого законом строку, який не підлягає поновленню. Крім того, слідчий суддя не перевірив, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді, враховуючи, що органом досудового розслідування під час проведення обшуку була оголошена ухвала про дозвіл на проведення обшуку за іншою адресою. Крім того, в ухвалі не зазначені всі вилучені документи, зокрема протоколи зборів учасників та накази, та не зазначено про відмову у визнанні законним проведеного обшуку в частині вилучення таких документів.

Тобто проведений 13.12.2019 обшук за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кільцева, 10 не був проведений в порядку ч.3 ст. 233 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Відповідно, суд вважає, що за таких умов протокол обшуку від 13.12.2019 та результати цієї слідчої дії є недопустимими доказами в силу вимог частини 1 статті 87 КПК.

Суд приймає до уваги концепцію «плодів отруйного дерева», згідно якої, якщо джерело доказів («дерево») є недопустимим, то всі докази, отримані за його допомогою («плоди») будуть такими ж, про що викладено у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року, «Яременко проти України» від 30.04.2015 року, «Балицький проти України» від 03.02.2012 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року та інші.

Враховуючи викладене, суд визнає як похідні недопустимими всі інші докази, які були вилучені 13.12.2019 під час обшуку за фактичним місцем розташування ТОВ «БОЕДЕМ» (), в нежитловому приміщенні, (реєстраційний номер майна 28750237 та 24), а саме: літ. «А» - адміністративно-побутове приміщення загальною площею 1094,5 кв.м., літ. «Б» - складська будівля з адміністративним приміщенням загальною площею 3315,0 кв.м., що розташоване за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Кільцева, 10, власником яких є ТОВ «БОЕДЕМ» () як речові докази, а також одержані за результатами експертного дослідження останніх, які містять висновки експертів №24011/20-72/24012/20-71/26229/26230/20-71/26231/26232/20-72 від 28.10.2020 за результатами проведення комісійної судово-економічної експертизи, за результатами проведення комплексної судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №18326/20-34/18327/18328/20-32 від 23.09.2020, та показі експертів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 надані в судовому засіданні на підтвердження висновків вказаних експертиз, аудиторський звіт із додатками від 09.09.2020 (т.2 а. 82-108).

Відтак, суд за вимогами ч. 2 ст. 86 КПК України не використовує вказані недопустимі докази, зокрема і вилучені як речові докази предмети та сліди (відомості), що вони містять на собі, при поставленні даного вироку суду і не посилається на них, оскільки такі докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Всі інші надані стороною обвинувачення письмові докази, а саме: виписки з рахунків ПАТ «Промінвестбанк» та АТ «Прокредитбанк» (т.4 а.128); копія договору про обслуговування поточного рахунку в АТ «Прокредитбанк» (т.4 а.129-130); протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.07.2020 та опис вилучених речей і документів (т.4 а.139-140); протокол тимчасового доступу до речей і документів від 09.07.2020 та опис вилучених речей і документів (т.4 а.141-144) підтверджують наявність рахунків у банківській установі та рух коштів на рахунках, які не заперечуються стороною захисту.

Покази свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , надані в судовому засіданні, не спростовують версію сторони захисту та не суперечать показам обвинуваченого ОСОБА_5 , наданими в судовому засіданні.

Покази представника потерпілого ОСОБА_10 , надані в судовому засіданні, суперчать показам свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , а також обвинуваченого ОСОБА_5 , та не підтверджуються іншими доказами, дослідженими судом, а тому суд не може покласти їх в основу судового рішення.

Свідок ОСОБА_12 на виклик до суду не з`явилась в зв`язку із погіршенням стану здоров`я та похилим віком, що утруднює можливість пересуватись, в зв`язку з чим судом було прийнято відмову прокурора від допиту вказаного свідка.

Інших доказів прокурором не надано.

Надані представником потерпілого копії постанов Верховного суду від 30.09.2021 та 28.01.2021, копія протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Боедем» від 02.10.2017 не доводять та не спростовують наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому не беруться судом до уваги.

Крім того, судом досліджено наступні письмові докази, надані стороною захисту:

-копія протоколу №10 зборів учасників ТОВ «Боедем» від 10.11.2011 (т.2 а.160);

-звіт ТОВ «Аудиторська компанія «Еліт-аудит» №27/06-рк від 22.06.2021 про фактичні результати по дослідженню даних щодо нарахування учасникам ТОВ «Боедем» дивідендів за 2009-2011 роки, їх виплата та заборгованість станом на 31.12.2011 року з додатками (т.2 а. 161-266);

-клопотання про проведення обшуку житла та іншого володіння особи від 13.12.2019, проведеного 13.12.2019 за адресою: Київська обл., вул. Кільцева, 10, за фактичним розташуванням офісу ТОВ «Боедем» (т.4 а.237-248).

Суд зазначає, що звіт ТОВ «Аудиторська компанія «Еліт-аудит» №27/06-рк від 22.06.2021 та клопотання про проведення обшуку від 13.12.2019 року не є письмовими доказами в розумінні ст.ст. 98,99 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, окрема оцінка інших доводів захисту є зайвою.

У судовому засіданні були допитані всі особи, свідчення яких мали значення для правильного вирішення справи, досліджено всі зібрані під час досудового та судового слідства докази, всім їм дана оцінка.

На підставі наведеного, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження відповідно до положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме: діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не здобуто достатньо доказів, які могли б довести що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень суди відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного (рішення ЄСПЛ у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії»).

Відповідно до положень ст.62 Конституції України, ст. 17 КПК України, в основу вироку можуть бути покладені тільки достовірні докази, досліджені в судовому засіданні. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок .

Згідно з положеннями ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення участі ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не надано, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне в силу презумції невинуватості, закріпленої ст.62 Конституції України, виправдати обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст.373 КПК України, оскільки в судовому засіданні не було доведено, що ОСОБА_5 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. ч.5 ст.191 КК України.

ТОВ «МАКВІС ГРУП» пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди в сумі 10177106,42 грн., стягнення судових витрат, а саме оплати послуг на правову допомогу та послуг аудита.

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов не визнав в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 129 КПК України, у разі виправдання обвинуваченого за його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілого у кримінальному проваджені підлягає залишенню без розгляду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 під час судового провадження не обрано. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України визнати невинуватим та виправдати, згідно п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Судові витрати за проведення експертиз: №24011/20-72/24012/20-71/26229/26230/20-71/26231/26232/20-72 від 28.10.2020, №18326/20-34/18327/18328/20-32 від 23.09.2020 в розмірі 30072 грн. 96 коп. покласти на державу.

Цивільний позов ТОВ «МАКВІС ГРУП» до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди в сумі 10177106,42 грн., стягнення судових витрат - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1