Справа № 544/978/25
пров. № 1-кс/544/125/2025
У Х В А Л А

іменем України

18 квітня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

у с т а н о в и в :

16 квітня 2025 року до суду надійшла скарга скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження. Дана скарга мотивована тим, що 05.04.2025 ОСОБА_3 отримав ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у справі № 539/5390/24 від 26.11.2024 за скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження. У якій зазначено, що Постанова про закриття кримінального провадження від 30.09.2024 винесена дізнавачем СД ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області (м. Пирятин), у зв`язку з чим, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає розгляду слідчим суддею Пирятинського районного суду Полтавської області. Дізнавач СД ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 30.09.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2024 за№ 80000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 125 КК України, прийнято рішення про закриття на підставі п. 2. ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, проте копію даної постанови він як потерпілий від вчиненого кримінального правопорушення отримав лише 13.11.2024. Досудове розслідування в указаному кримінальному провадженні тривало лише ти місяці та 30.09.2024 вже було закрито. Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження неправомірна, винесена передчасно, поверхова та необґрунтована, винесена за формальних підстав, істина у справі не встановлена, особа, винна у вчиненні кримінального правопорушення до кримінальної відповідальності не притягнута. Враховуючи вищевикладене просить скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 30.09.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2024 за № 0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Зобов`язати уповноважену особу СД ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавський області відновити в Єдиному реєстрі досудових розслідувань закрите кримінальне провадження № 0000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 125 КК України та продовжити розслідування у кримінальному провадженні.

Крім того, скаржник просив вважати скаргу, що подана у встановлений кримінальним процесуальним законодавством строк. Зазначає, що постанову дізнавача СД ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавський області ОСОБА_5 від 30 вересня 2024року про закриття кримінального провадження він отримав 13.11.2024. 26.11.2024 ОСОБА_3 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із скаргою про закриття кримінального провадження, яку ухвалою суду від 26.11.2024 йому було повернуто, оскільки вона не підлягає розгляду у даному суді, у поданій скарзі зазначив, що дану ухвалу суду він отримав 05.04.2025.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді дану скаргу 16.04.2025 передано слідчому судді ОСОБА_1 .

У судове засідання скаржник та представник ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Слідчий суддя, дослідивши наявні матеріли поданої скарги, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що 22.06.2025 до ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавський області з письмовою заявою звернувся ОСОБА_3 , про те, що 27.05.2024 близько 23.00, на АЗС "WOG" неподалік м. Пирятин, вздовж автодороги М-03 сполученням Київ-Харків-Довжанський, невідомий чоловік наніс йому тілесні ушкодження.

ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавський області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2024 за № 80000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 125 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавський області ОСОБА_5 від 30 вересня 2024 року закрито провадження у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2024 за № 80000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 125 КК України, на підставі п. 2. ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, яку заявником отримано 13.11.2024.

26.11.2024 ОСОБА_3 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області із скаргою про закриття кримінального провадження, проте ухвалою суду від 26.11.2024 подану скаргу йому було повернуто оскільки вона не підлягає розгляду у даному суді. Ухвалу суду Переуда отримав 05.04.2025.

До матеріалів скарги скаржником було долучено ряд документів, а саме: копію постанови ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області від 24.03.2025 про закриття кримінального провадження від 30.09.2024; копію повідомлення ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області від 30.09.2024 про закриття кримінального провадження та направлення копії про його закриття; копію ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.11.2024; копію конверта.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися /використовувалися/ для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Положеннями ст. 300 КПК України передбачено, що для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії, передбачені цим Кодексом, та негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені частиною другою статті 264 та статтею 268 цього Кодексу, а також відбирати пояснення для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, проводити медичне освідування, отримувати висновок спеціаліста, що має відповідати вимогам до висновку експерта, знімати показання технічних приладів і технічних засобів у провадженнях щодо вчинення кримінальних проступків, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, вилучати знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до внесення відомостей про кримінальний проступок до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ст. 93 КПК України).

Відповідно вимог діючого законодавства, дізнавач провів усіх необхідних слідчих дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, що підтверджено дослідженими у суді метеріалами кримінального провадження № 80000148 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 125 КК України, надано оцінку зібраним та досліджуваних ним письмових доказів під час винесення постанови від 30.09.2024.

Слід особливу увагу звернути на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що оскаржувану постанову прийнято правомірно та обґрунтовано.

Крім того, у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

В рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

При вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини через які цей строк пропущено.

Разом з тим, як вбачається матеріалів скарги на постанову про закриття кримінального провадження, та зокрема підтверджується копією постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2024 та копією ухвали Лубенського міського суду Полтавської області від 26.11.2024, ОСОБА_3 протягом тривалого проміжку часу було достеменно відомо про наявність оскаржуваної в даний час постанови про закриття кримінального провадження , проте заходи щодо її скасування не вживалися.

Окрім того, ОСОБА_3 було отримано копію постанови про закриття кримінального провадження СД ВП № 1 Лубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції від 30.09.2024 та копію ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.11.2024, зі змісту яких вбачається, що останньому неодноразово роз`яснювалося право, в порядку та строки визначені ст. 303-307 КПК України, оскаржити постанову слідчого про закриття кримінального провадження, а також інші дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора до слідчого судді.

Із системного аналізу норм КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.

Підстави пропуску строку на оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання скарги, проте такого слідчим суддею не встановлено.

Проте наведені скаржником обставини не доводять наявність причин непереборного характеру, в силу, яких скаржник не міг звернутись до слідчого судді у встановлений законом строк, а отже не можуть бути сприйняті судом як поважні.

Крім того, суд хоче зауважити, що одним із ключових етапів є проведення медичної експертизи, яка підтверджує наявність та характер тілесних ушкоджень. Експертиза визначає ступінь тяжкості ушкоджень та їх вплив на здоров`я потерпілого. Так, 25.06.2024 дізнавачем СД ВП №1 Лубенського РВП було винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи, якою зобов`язано потерпілого ОСОБА_3 прибути до експерта Пирятинського відділення СМЕ УОЗ Полтавської облдержадміністрації. Проте ОСОБА_3 до експерта так і не прибув. Дослідити ступінь та встановити час нанесення тілесних ушкоджень невідомою особою не представилося можливим. Вказане мало суттєве значення для об`єктивного досудового розслідування, оскільки, як вказав скаржник ОСОБА_3 , тілесні ушкодження йому були нанесені 27 травня 2024 року, а із заявою до поліції останній звернувся 22 червня 2024 року, зі спливом часу у місяць.

Слідчим були проведені всі відповідні слідчі дії: проведено огляд місця події; встановлено та допитано осіб, на яких вказував заявник, про обставини події; досліджено докази відео- та фото- фіксації з камер спостереження із АЗС «WOG», де не представилося можливим встановити вказані у заяві ОСОБА_3 події.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає за недоведеністю поважності причин пропуску строку звернення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскаржувану постанову прийнято правомірно та обґрунтовано, а скаргу подано після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України і скаржником не доведено поважність причин пропуску строку, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1