Справа № 455/1144/25
Провадження № 1-кс/455/308/2025
У Х В А Л А

06 вересня 2025 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області (надалі СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області) ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Поділля Підволочиського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, учасника бойових дій, непрацюючого, раніше судимого 15.04.2025 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.126 КК України -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачениого ч.3 ст.332 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2025 року за №0000060,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах кримінального провадження №0000060, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2025 року.

Мотивуючи клопотання, слідчий СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області посилається на те, що слідчим відділом проводиться досудове слідство у кримінальному проваджені № 0000060 від 03.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», який введений Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» із подальшими змінами та доповненнями та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року, №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі Правила перетинання державного кордону) із подальшими змінами та доповненнями, військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років, виїзд за межі України заборонено, за невстановлених органом досудового розслідуванням обставин, організував протиправну діяльність, яка полягала у незаконному переправленні осіб через Державний кордон України, з корисливих мотивів, та вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення, знаючи про те, що у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с. Канафости Самбірського району Львівської області, відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану та останній перебуває в розшуку як особа, яка ухиляється від проходження військової служби, розробивши злочинний план, вирішив організувати незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, а саме, використовуючи свої особисті знайомства як колишній працівник Державної прикордонної служби України, шляхом безпідставного включення ОСОБА_8 у списки військовослужбовців Державної прикордонної служби України, яких відправляють на додаткові навчання в європейські країни, а також шляхом надання ОСОБА_8 відповідних порад та усуненням перешкод, з метою отримання від останнього грошових коштів.

Так, 03.09.2025 року в обідню пору доби, ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_5 , з метою отримання допомоги щодо зняття його з розшуку в базі даних «Оберіг» як особи, яка ухиляється від проходження військової служби у зв`язку з мобілізацією та організації його виїду за межі території України на що ОСОБА_5 погодився.

Реалізовуючи вказаний злочинний план, 04.09.2025 року та 05.09.2025 року ОСОБА_5 , під час неодноразових телефонних розмовах з ОСОБА_8 , з метою незаконного збагачення, шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення його через Державний кордон України, надавав поради щодо особливості проходження контрольних операцій при перевірці документів працівниками Державної прикордонної служби України та повідомив ОСОБА_8 , про те, що він використовуючи своє широке коло знайомств за грошову винагороду в розмірі 220 доларів США на декілька днів, тобто на час перетину державного кордону України, видалить з електронної бази даних «Оберіг» інформацію про те, що ОСОБА_8 перебуває в розшуку як особа, котра ухиляється від проходження військової служби, а також неодноразово запевнив ОСОБА_8 , що за грошову винагороду в розмірі 3500 доларів США організує та виконає його переправлення через державний кордон України, шляхом безпідставного включення ОСОБА_8 у списки військовослужбовців Державної прикордонної служби України, яких відправляють на додаткові навчання в європейські країни, особисто забезпечить та проконтролює безпечний доїзд ОСОБА_8 до державного кордону України та шляхом передачі грошових коштів відповідним посадовим особам, котрі приймають рішення про дозвіл на виїзд за межі території України чоловіків призовного віку в умовах дії правового режиму «воєнний стан», організує безперешкодний проїзд ОСОБА_8 через державний кордон України, а також ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_8 , що за окрему грошову винагороду виготовить йому паспорт громадянина України для виїзду за кордон без візиту ОСОБА_8 до органів Державної міграційної служби України, для чого просив його зробити відповідні фотографії для паспорта.

В подальшому, ОСОБА_5 під час телефонних розмов переконав ОСОБА_8 05.09.2025 року зранку зустрітися з особою на ім`я ОСОБА_9 (в подальшому органом досудового розслідування встановлено, що це ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який по вказівці ОСОБА_5 приїде з Тернопільської обл. в м. Львів та передати йому два паперові конверти, на яких мають бути написані анкетні дані ОСОБА_8 та покласти в один з конвертів грошові кошти в сумі 3500 доларів США за організацію його незаконного переправлення через державний кордон України та в другий конверт покласти грошові кошти в сумі 220 доларів США котрі в подальшому ОСОБА_5 обіцяв передати відповідним посадовим особам в Києві, які за це на декілька днів, тобто на час перетину державного кордону України, видалять з електронної бази даних «Оберіг» інформацію про те, що ОСОБА_8 перебуває в розшуку як особа, котра ухиляється від проходження військової служби.

05.09.2025 року о 12 год. 25 хв. в м. Винники Львівського району Львівської області ОСОБА_8 , діючи за вказівкою ОСОБА_5 , передав для нього через ОСОБА_10 два паперові конверти, в одному з яких знаходилися несправжні (імітаційні) засоби, які імітують автентичні грошові кошти, номіналом по 100 доларів США кожна, в загальній кількості 35 (тридцять п`ять) штук предмет неправомірної вигоди на загальну суму 3500 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 06.09.2025 становить 144 690 гривень (1 долар США становить 41,34 гривень) за незаконне переправлення ОСОБА_8 через Державний кордон України, а також в другому конверті знаходилися несправжні (імітаційні) засоби, які імітують автентичні грошові кошти, номіналом по 100 доларів США кожна, в загальній кількості 3 (три) штуки предмет неправомірної вигоди на загальну суму 300 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на 06.09.2025 становить 12 402 гривень (1 долар США становить 41,34 гривень) за безпідставне видалення з електронної бази даних «Оберіг» інформації про те, що ОСОБА_8 перебуває в розшуку як особа, котра ухиляється від проходження військової служби.

В подальшому, ОСОБА_10 приїхав в м. Скалат Тернопільського району Тернопільської області, де 05.09.2025 року, приблизно о 20 год. 10 хв., на вулиці Коновальця під час зустрічі передав особисто ОСОБА_5 два вище описані паперові конверти, в яких знаходилися вище описані несправжні (імітаційні) засоби, які імітують автентичні грошові кошти, номіналом по 100 доларів США кожна. Після чого злочинна діяльність ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Поділля Підволочиського району Тернопільської області, громадянин України, з вищою освітою, одружений, раніше судимий 15.04.2025 Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 126 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., який зареєстрований та фактично проживає в АДРЕСА_1 .

05.09.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 332 КК України.

06.09.2025 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 04.09.2025 року ;

- протоколами проведення НСРД відносно ОСОБА_11 від 05.05.2025 року;

- протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів 04.09.2025 року;

- протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів 05.09.2025 року;

- протоколами проведення НСРД відносно ОСОБА_5 від 26.06.2025 року;

- протоколом огляду місця події від 05.09.2025, щодо вилучення імінітаціних грошових засобів в сумі 3800 доларів США;

- протоколом огляду місця події від 05.09.2025 року, щодо вилучення імінітаціних грошових засобів, грошових коштів, в загальній кількості 38 штук;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.09.2025 року;

- протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 від 05.09.2025 року;

- іншими матеріалами зібраними під час досудового розслідування.

В ході досудового розслідування встановлено ризики щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, передбачені ст. 177 КПК України, а саме останній може:

переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.332 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, на даний час це може спонукати підозрюваного до втечі, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, тобто наявний ризик передбачений пунктом 1 ч.1 ст. 177 КПК України;

незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а саме чинити тиск на них, тобто наявний ризик передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме затягувати досудове розслідування ухиляючись від явки в органи досудового розслідування та суду, оскільки може бути відсутній по місцю проживання, та виїхати за кордон оскільки він не підпадає під мобілізацію так як знятий з військового обліку, а також обізнаний в місцях перетину державного кордону поза пунктом пропуску і може незаконно потрапити в країни ЄС, тобто наявний ризик передбачений пунктом 4 ч.1 ст.177 КПК України;

вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема злочини корисливого мотиву, у якому підозрюється ОСОБА_5 , а також враховуючи, той факт що останній не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що в сукупності може спонукати останнього до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема злочинів вказаної категорії, тобто наявний ризик передбачений пунктом 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п.2 ч.3 ст.132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених процесуальних обов`язків.

Згідно ст.183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки заявлені ризики не зменшились, більш м`які запобіжні заходи не в силі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з правом внесення застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

У випадку внесення ОСОБА_5 визначеної судом застави, покласти на нього наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від будь-якого спілкування з особами, яких в рамках даного кримінального провадження допитано в процесуальному статусі свідків;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в залежності від стадії досудового розслідування.

Правова кваліфікація ч.3 ст.332 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали вимоги клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання заперечили, зазначили, що ризики відсутні, просили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що з повідомленою йому підозрою погоджується частково.

Заслухавши слідчого та прокурора, які просили задовольнити клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти клопотання, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали досудового розслідування, вважаю що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_12 копію клопотання та матеріали клопотання отримали 06.09.2025 року о 14 годині 00 хвилин.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000060, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2025 року.

06.09.2025 року ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями: витягу з ЄРДР, інформації про особу, протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.09.2025 року, протоколу огляду місця події від 05.09.2025 року, протоколу допиту свідка від 04.09.2025 року, протоколу огляду та ідентифікації грошових коштів від 05.09.2025 року, протоколу огляду та ідентифікації грошових коштів від 04.09.2025 року, протоколу додаткового допиту свідка від 05.09.2025 року, протоколів проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 05.05.2025 року, від 26.06.2025 року, протоколу огляду місця події від 05.09.2025 року, повідомлення про підозру від 06.09.2025 року.

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи їх в сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі, даними про особу підозрюваного, розміром отриманої винагороди ОСОБА_5 , окрім того, оцінюючи ризики, якими прокурор та слідчий обгрунтовують клопотання, зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обгрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатньо підстави, слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду, стверджується тим, що ОСОБА_5 , обгрунтовно підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.332 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, на даний час це може спонукати підозрюваного до втечі, окрім того, підозрюваний не має офіційного джерела доходу.

Натомість, стороною захисту на виконання положень КПК України щодо самостійного обстоювання своїх позицій, прав, свобод і законних інтересів та на підтвердження своїх доводів, зокрема, щодо наявності джерел доходу, не подано слідчому судді будь-яких доказів про протилежне, відтак не спростовано доводів прокурора.

Досить вірогідним є заявлений ризик можливого незаконного впливу на свідків, і в разі застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 матиме реальну можливість впливати на свідків. На цій підставі слідчий суддя відхиляє посилання сторони захисту щодо недоведеності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тому при обранні запобіжного заходу є необхідність врахування ризику незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків у згадуваному кримінальному провадженні.

Прокурор довів під час розгляду клопотання, що на цій стадії кримінального провадження застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема й цілодобового домашнього арешту, не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Враховуючи, окрім наведеного вище, дані щодо особи підозрюваного, ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до норми п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України є підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Покликання захисника на можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, не може взяти до уваги, з мотивів, що наведені вище, враховуючи, що більш м`який запобіжний захід до підозрюваного, зокрема домашній арешт за місцем його проживання не буде дієвим для запобігання вище зазначених ризиків.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою запобігання можливостям підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування і у подальшому суду, незаконно впливати на свідків.

Отже, є підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від органів досудового розслідування та суду. При цьому зазначено, що вказаний ризик може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, який ніде не працює, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України - у розмірі 60-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави, саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від будь-якого спілкування з особами, яких в рамках даного кримінального провадження допитано в процесуальному статусі свідків;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в залежності від стадії досудового розслідування.

Разом з тим, в слідчого судді відсутні підстави для покладення обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, оскільки як пояснив підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні закордонний паспорт у нього відсутній. Вищевказане не спростовано стороною обвинувачення, а також не підтверджується матеріалами клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

А тому, керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196 - 197, 202, 203, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 03 листопада 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , рахувати з моменту фактичного взяття під варту 05 вересня 2025 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 60 (шістдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Отримувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, , Депозитний рахунок UA0000757, Банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ Призначення платежу 3астава за ________________ (ПІП) у кримінальному провадженні № _________ за ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від _____________ року.

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом строку дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від будь-якого спілкування з особами, яких в рамках даного кримінального провадження допитано в процесуальному статусі свідків;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду в залежності від стадії досудового розслідування.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити до 03.11.2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Встановити строк дії даної ухвали до 03.11.2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи для попереднього ув`язнення.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого (слідчих), який (які) здійснює (здійснюють) досудове розслідування та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює (здійснюють) процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1