У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідачем вказано: ОСОБА_3 адреса АДРЕСА_1 посада керівник Шостого СВ 9з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідачем вказано: ОСОБА_3 адреса АДРЕСА_1 посада керівник Шостого СВ 9з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

Скарга вмотивована тим, що 03.07.2025 року ОСОБА_2 завернулась до прокурора Закарпатської області ОСОБА_4 з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення яке нею направлено на дві електронні адреси прокуратури Закарпатської області (, ) в якому зазначила, що головним державним інспектором оперативного відділу N?2 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці ОСОБА_5 05.06.2025 року внесено завідомо неправдиві дані до протоколу про порушення митних правил N0397/0A305000/2025 які не відповідають дійсності, а саме переміщення нею ОСОБА_2 , 13.04.2021 року через митний кордон України та митного оформлення товару-автомобіля, а також про те що вона та ОСОБА_6 на виклики в Закарпатську митницю для з`ясування всіх обставин не прибула, про причини неявки не повідомили.

Заявник описує дії ОСОБА_5 , що на її погляд свідчать про вчинення відносно неї злочинних дій.

Як вказано у скарзі 04.07.2025 року та 07.07.2025 року ОСОБА_2 направлено прокурору Закарпатської області ОСОБА_7 два листи з метою отримання інформації, щодо розгляду її повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та прийняття рішення в порядку статті 214 КПК України, однак до цього часу її повідомлено не було.

08.07.2025 року нею на електронну адресу з прокуратури отримано лист №31-2184 25 згідно якого повідомлено, що її повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 03.07.2025 року надіслана для розгляду у межах компетенції до Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

Заявник зазначає, що 09.07.2025 року на електронну адресу () направлено лист керівнику Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_8 у якому просила повідомити її про прийняте рішення в порядку статті 214 КПК України за її повідомленням від 03.07.2025 року яке було направлено з прокуратури Закарпатської області 08.07.2025 року про вчиненням кримінального правопорушення працівником Закарпатської митниці ОСОБА_5 , однак до цього часу її про прийняте рішення не повідомлено.

ОСОБА_2 , просить слідчого суддю:

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи керівника Шостого СВ (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, що містяться у моєму повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 03.07.2025 року про те, що головним державним інспектором оперативного відділу N?2 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці ОСОБА_5 05.06.2025 року внесено завідомо неправдиві дані до протоколу про порушення митних правил N0397/0A305000/2025 які не відповідають дійсності, а саме переміщення мною ОСОБА_2 13.04.2021 року через митний кордон України та митного оформлення товару-автомобіля, а також про те що я ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на виклики в Закарпатську митницю для з`ясування всіх обставин не прибули, про причини неявки не повідомили, дії якого підпадають під ознаки злочину передбаченого статтями 366 ч.1, 364 ч.3 КК України.

Зобов`язати уповноважену особу керівника Шостого СВ (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, що містяться у моєму повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 03.07.2025 року про те, що головним державним інспектором оперативного відділу N?2 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці ОСОБА_5 05.06.2025 року внесено завідомо неправдиві дані до протоколу про порушення митних правил N0397/0A305000/2025 які не відповідають дійсності, а саме переміщення мною ОСОБА_2 13.04.2021 року через митний кордон України та митного оформлення товару автомобіля, а також про те що я ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на виклики в Закарпатську митницю для з`ясування всіх обставин не прибула, про причини неявки не повідомили, дії якого підпадають під ознаки злочину передбаченого статтями 366 ч.1, 364 ч.3 КК України та надати заявнику витяг з ЄРДР.

Слідчий суддя вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень…

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Згідно п. 1 прохальної частини скарги, заявник просить:

Визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи керівника Шостого СВ (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, що містяться у моєму повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 03 .0 7 .2025 року про те, що головним державним інспектором оперативного відділу N?2 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці ОСОБА_5 05.06.2025 року внесено завідомо неправдиві дані до протоколу про порушення митних правил N0397/0A305000/2025 які не відповідають дійсності, а саме переміщення мною ОСОБА_2 13.04.2021 року через митний кордон України та митного оформлення товару-автомобіля, а також про те що я ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на виклики в Закарпатську митницю для з`ясування всіх обставин не прибули, про причини неявки не повідомили, дії якого підпадають під ознаки злочину передбаченого статтями 366 ч.1, 364 ч.3 КК України.

Відповідно до положень п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченого цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадження.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора під час досудового розслідування віднесено до повноважень слідчого судді та урегульовано главою 26 КПК України, якою чітко встановлені межі розгляду та вичерпний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарг. Також кримінально-процесуальним законом встановлені певні процедури оскарження, дотримання яких є обов`язковим.

Згідно ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпним.

Згідно ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.

В частині вимог скарги про визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи керівника Шостого СВ (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, що містяться у її повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 03.07.2025 року про те, що головним державним інспектором оперативного відділу N?2 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці ОСОБА_5 05.06.2025 року внесено завідомо неправдиві дані до протоколу про порушення митних правил N0397/0A305000/2025 які не відповідають дійсності, а саме переміщення ОСОБА_2 13.04.2021 року через митний кордон України та митного оформлення товару-автомобіля, а також про те що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на виклики в Закарпатську митницю для з`ясування всіх обставин не прибули, про причини неявки не повідомили, дії якого підпадають під ознаки злочину передбаченого статтями 366 ч.1, 364 ч.3 КК України, не належать до переліку дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, який наведено в ч.1 ст. 303 КПК України.

Наведеним ознакам відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст.220 КПК України, згідно з якою клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вищезазначена норма регламентує порядок розгляду клопотань учасників процесу про виконання будь-яких процесуальних дій, тобто заходів, що здійснюються слідчим з метою виконання завдань кримінального провадження.

Порядок розгляду будь-яких інших клопотань учасників процесу положеннями вищезазначеної норми не охоплюється.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні розглядаються в межах заявлених скаржником вимог.

Отже, із викладеного слідує, що порушені перед слідчим суддею питання в цій частині скарзі, не відносяться до повноважень слідчого судді, не входить до переліку дій, бездіяльності та рішень, які підлягають оскарженню слідчому судді та визначених ст.303 КПК України.

Як визначено ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню.

Виходячи зі змісту ст.304 КПК України, після надходження скарги, слідчий суддя повинен перевірити наявність підстав для повернення скарги або відмови у відкритті провадження, тобто: чи повноважна особа подала скаргу, чи дотримані нею правила підсудності та строки при зверненні до суду і чи підлягає рішення, дія та бездіяльність слідчого оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя, з огляду на вказане доходить висновку що у відкриті провадження за скаргою ОСОБА_2 , у вказаній частині слід відмовити.

Звертаючись до суду із вказаною скаргою заявник також просить:

Зобов`язати уповноважену особу керівника Шостого СВ (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, що містяться у її повідомленні про вчинення кримінального правопорушення від 03.07.2025 року про те, що головним державним інспектором оперативного відділу N?2 Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці ОСОБА_5 05.06.2025 року внесено завідомо неправдиві дані до протоколу про порушення митних правил N0397/0A305000/2025 які не відповідають дійсності, а саме переміщення ОСОБА_2 13.04.2021 року через митний кордон України та митного оформлення товару автомобіля, а також про те що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на виклики в Закарпатську митницю для з`ясування всіх обставин не прибула, про причини неявки не повідомили, дії якого підпадають під ознаки злочину передбаченого статтями 366 ч.1, 364 ч.3 КК України та надати заявнику витяг з ЄРДР.

Зі змісту скарги вбачається, що заявником зазначено процесуальний статус ОСОБА_3 адреса АДРЕСА_1 посада керівник Шостого СВ 9з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, як відповідачем. Що не відповідає процесуальному статусу сторін в межах розгляду скарг передбаченому вимогами глави 26 КПК України.

Згідно змісту прохальної частини скарги заявник просить «зобов`язати уповноважену особу керівника Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові Хробуста Олексія» внести відомості за її повідомленням від 03.07.2025 року до ЄРДР, яке було адресовано прокуратурі Закарпатської області.

Поряд із цим, матеріали скарги та зміст такої не містить, який конкретно слідчий, дізнавач, прокурор мав здійснити відповідну дію та не здійснив, як і не містять відомості, що такі дії мали бути вчинені саме керівником Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 та коли саме розпочалась така бездіяльність.

Згідно скарги та доданих до неї матеріалів, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення направлено заявником прокурору Закарпатської області, відомостей про надходження, отримання її повідомлення від 03.07.2025 року Шостим СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у м. Львові, в матеріалах скарги відсутні.

Згідно листа повідомлення Закарпатської обласної прокуратури, яке адресоване ОСОБА_2 08.07.2025 року (копія якого міститься в матеріалах скарги) її заява від 07.07.2025 зареєстрована 08.08.2025, та ОСОБА_2 повідомлено, що її заяву від 03.07.2025 року було надіслано 07.07.2025 року для розгляду до Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

Відомості про отримання заяви від 03.07.2025 року Шостим СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у м. Львові та дати такого отримання в матеріалах скарги відсутні.

За змістом ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-карного діяння.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення ( ст. 5 КПК України).

Законодавцем визначено 24 години, зі сплином яких, у випадку не внесення відомостей до ЄРДР, починається строк вчинення бездіяльності слідчого, прокурора, яка може бути оскаржена відповідно до ч.1 ст.304 КПК України.

Виходячи з вимог частини 1 статті 214 КПК України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, полягає у невнесенні вказаних відомостей впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Оскільки заява про кримінальне правопорушення протягом доби повинна бути внесена до ЄРДР, відповідно, у разі невиконання цієї вимоги закону, саме від цієї дати і починається бездіяльність посадової особи, зобов`язаної за своїм службовим становищем, виконати цю вимогу закону.

У даному випадку, за твердженням заявниці із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення вона звернулася до прокурора Закарпатської області 03.07.2025 року, на підтвердження чого подає копію її повідомлення.

До суду із скаргою на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ОСОБА_2 звернулася 17.07.2025, поряд з цим зі змісту прохальної частини скарги вбачається, що така не оскаржує бездіяльність уповноваженої особи Закарпатської обласної прокуратури після отримання її заяви від 03.07.2025 року.

Підтвердження отримання/реєстрації її повідомлення від 03.07.2025 саме Шостим СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, після надіслання такого та дату такого отримання заявник не надає.

Вказуючи що 09.07.2025 року на електронну адресу () направлено лист керівнику Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_8 у якому просила повідомити її про прийняте рішення в порядку статті 214 КПК України за її повідомленням від 03.07.2025 року яке як вказує заявник було направлено з прокуратури Закарпатської області 08.07.2025 року про вчиненням кримінального правопорушення працівником Закарпатської митниці ОСОБА_5 , не долучає до матеріалів скарги такого листа.

Оскільки, заявник не додав до скарги доказів на підтвердження направлення нею особисто заяви про вчинення кримінального правопорушення саме Шостому СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР , розташованого у м.Львові, або отримання такої заяви уповноваженою особою, щодо бездіяльності якої подано скаргу, та такі обставини неможливо встановити зі змісту скарги та доданих документів, а тому вона не може вважатися такою, що набула процесуального статусу заявника у розумінні статті 60 КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає, що висновок заявника про бездіяльність посадових осіб Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР , розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за її заявою, є передчасними з підстав відсутності підтвердження того, що така заява про вчинення злочину була отримана відповідним органом.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що заявник з огляду на вимоги ст. 214 КПК України, звернувся до суду зі скаргою, не отримавши відомостей, про те чи його заява від 03.07.2025 року надійшла до Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР , розташованого у м.Львові та відповідного підтвердження не надав слідчому судді, а вимог в порядку передбаченому п.1 ч.1 ст. 303 КПК України до Закарпатської обласної прокуратури не заявляє.

Так, слідчий суддя вважає, що на час розгляду скарги, заявник не є особою яка відповідно до положень ст. 303 КПК України має право подавати скаргу до суду, оскільки зазначене свідчить про передчасність її подання.

Частиною 2статті 304 КПК України передбачено, що скарга повертається, зокрема, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Слідчий суддя на стадії прийняття скарги до свого провадження позбавлений можливості перевірити доводи скаржника шляхом витребування відповідних документів , оскільки це не передбачено діючим КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

У зв`язку з вищевикладеним вважаю, що скарга в цій частині підлягає поверненню особі, яка її подала.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє її права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 у частині визнання протиправною бездіяльність уповноваженої особи керівника Шостого СВ (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_9 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідачем вказано: ОСОБА_3 адреса АДРЕСА_1 посада керівник Шостого СВ 9з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, - повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1