УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 3-го відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 01.03.2025 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Київ, Україна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, не працевлаштованого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч 2 ст. 113, 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , подане в кримінальному провадженні №0000182 від 01.03.2025 відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

Підозрюваний доставлений під вартою до суду.

Документом, який підтверджує надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, є розписка.

Подане клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182, внесеного до ЄРДР 01.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Слідчий у клопотанні вказує, що станом на лютий 2025 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбував покарання у камерному приміщенні № 206 ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Також, у вказаному приміщені перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0002014 від 04.06.2024, за ч. 2 ст. 194 КК України, за фактом умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, а саме транспортного засобу, який належав ЗС України, та щодо якого було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_9 , набувши попереднього досвіду у виконанні замовлень на знищення транспортних засобів ЗС України шляхом підпалу, переслідуючи корисливі мотиви та маючи бажання вчиняти дії з метою ослаблення обороноздатності держави, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06 лютого 2025 року, користуючись мобільним телефоном за допомогою власного облікового запису у месенджері «Telegram» з ідентифікатором профілю « ОСОБА_11 », здійснював пошук пропозицій щодо можливості заробити грошей. Під час здійснення вказаного пошуку ОСОБА_9 отримав від представника спецслужб рф під ніком « ОСОБА_12 » пропозицію щодо вчинення дій з метою ослаблення обороноздатності та завдання шкоди держави, шляхом влаштування вибухів на військових об`єктах або у зруйнуванні життєвоважливих об`єктів інфраструктури України за грошову винагороду. Про отримання вказаної пропозиції ОСОБА_9 розповів ОСОБА_10 . Після цього вони вдвох, за спільною домовленістю вирішили організувати виконання зазначеного завдання, з метою отримання прибутків шляхом влаштування вибухів на військових об`єктах або у зруйнуванні життєвоважливих об`єктів інфраструктури України на постійній основі.

Таким чином, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення особливо тяжких злочинів, спрямованих на вчинення дій з метою ослаблення обороноздатності та завдання шкоди держави, шляхом влаштування вибухів на військових об`єктах або у зруйнуванні життєвоважливих об`єктів інфраструктури України за грошову винагороду.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вирішили залучити в якості виконавця давнього знайомого ОСОБА_10 , з яким останній підтримував постійний зв`язок, а саме - громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на волі.

Так, ОСОБА_5 у перших числах лютого 2025 року, але не пізніше 13.02.2025, отримав від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інструкції щодо виконання завдання щодо вчинення дій з метою ослаблення обороноздатності та завдання шкоди держави, шляхом влаштування вибухів на військових об`єктах або у зруйнуванні життєвоважливих об`єктів інфраструктури України.

Усвідомлюючи, що самостійно виконувати вказівки останніх буде складно, ОСОБА_5 залучив до виконання отриманого вище вказаного завдання свого давнього знайомого громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якості співвиконавця спільного із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинного задуму. Так, ОСОБА_5 під час особистої розмови із ОСОБА_8 у формі пропозиції, розповів останньому про сумісно розроблений із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 план здійснення особливо тяжких злочинів. На вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився.

Таким чином, у перших числах лютого 2025 року, але не пізніше 13.02.2025, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 попередньо умисно та добровільно зорганізувались у стійке злочинне об`єднання, а саме організовану групу.

Так, відповідно до плану, ОСОБА_9 , як організатор вчинення злочину, та ОСОБА_10 , як співорганізатор вчинення злочину, в умовах обмеженої можливості користування мобільним телефоном якості єдиного засобу зв`язку з представником спецслужб рф під ніком « ОСОБА_12 » та контролю за діями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , домовились залишити за собою керування організованою групою. Обумовлене керування організованою групою полягало в отримувані завдання та інструкції від представників спецслужб рф, направлення їх для виконання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , контролю за виконанням останніми, керування діями ОСОБА_5 та ОСОБА_8 та узгодження з представниками спецслужб рф місця і об`єктів на предмет їх придатності до зруйнування або влаштування вибухів, а також узгодження результатів звітування щодо факту зруйнування об`єкту або влаштування вибухів.

До обов`язків ОСОБА_5 , як виконавця вчинення злочину, входило виконання всіх вказівок та детальних інструкцій ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо пошуку відповідних військових та життєвоважливих об`єктів інфраструктури України для їх схвалення представниками спецслужб рф у їх придатності до зруйнування, підготовки засобів та знарядь вчинення злочинів, а в подальшому влаштування їх вибухів, а також особливостей належного звітування за виконані завдання у відповідності до рішень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Так, в період часу з 10 по 13 лютого 2025 року, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали від представника спецслужб рф під ніком « ОСОБА_12 » інформацію у вигляді координат місця розташування схрону електродетонаторів та вибухівки пластиду, який необхідно було застосувати для влаштування вибухів на об`єктів інфраструктури України з метою ослаблення обороноздатності та завдання шкоди державі. В той же період часу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримали від представника спецслужб рф під ніком « ОСОБА_12 » подальші інструкції, які передбачали придбання електропроводів, мобільних телефонів та інших необхідних деталей для виготовлення детонаторів. Отриману інформацію ОСОБА_9 та ОСОБА_10 одразу скерували ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Останні, виконуючи свої ролі щодо безпосереднього виконання злочину, в період часу з 10 по 13 лютого 2025 року неподалік станції метро «Житомирська» відшукали схрон з пластичною речовиною та електродетонаторами промислового виробництва. ОСОБА_8 відкопав заховану пластичну речовину та електродетонатори промислового виробництва, а ОСОБА_5 , сфотографував відкопані об`єкти на руках ОСОБА_8 яку ОСОБА_9 одразу надіслав представнику спецслужб рф під ніком « ОСОБА_12 » в якості звітування за виконане завдання.

Надалі, ОСОБА_9 організував отримання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 від представника спецслужб рф під ніком « ОСОБА_12 » грошової винагороди у розмірі 3000 грн., яка була отримана на банківську карту ОСОБА_5 .. Надалі, ОСОБА_9 за виконання подальших завдань представника спецслужб рф під ніком « ОСОБА_12 » зажадав від останнього передоплати, однак останній повідомив, що надасть відповідну грошову винагороду тільки після виконання кожного завдання в повному обсязі.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , розуміючи, що швидко організувати виконання завдання неможливо, вирішили використати отримані пластичну речовиною та електродетонатори промислового виробництва для інших завдань представників спецслужб рф. У зв`язку з чим, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за попередньою узгодженістю з ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , будучи впевненими що отримана пластична речовина є вибуховою речовиною, приховали та зберігали її та отримані бойові припаси, а саме два промислово-виготовлених електродетонатори, без передбаченого законом дозволу за місцем свого фактичного проживання ОСОБА_5 у приміщенні квартири АДРЕСА_3 .

Однак, 01.03.2025 в ході невідкладного обшуку у вказаній квартирі, проведеного співробітниками ГУ СБ України у м. Києві та Київській області було виявлено та вилучено два промислово-виготовлених електродетонатори ЕД-8Ж, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами, а також придатними до вибуху відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № КСЕ-19/111-25/16930 від 10.06.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_9 , здійснював пошук у мережі Інтернет контактів з представниками спецслужб рф для отримання різних завдань, з метою швидкого отримання грошової винагороди. Так під час вказаного пошуку, останній отримав пропозицію щодо заробітку, відправлену від представника спецслужб рф з акаунту у месенджері «Telegram» під ніком « ОСОБА_14 ».

Отримана ОСОБА_9 пропозиція передбачала, що за грошову винагороду у розмірі 500 доларів США необхідно здійснити підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф з метою ослаблення обороноздатності та завдання шкоди державі, з відеофіксацією вказаних дій з визначеним жестом руки на фоні підпаленого об`єкту. На вказану пропозицію ОСОБА_9 погодився.

Маючи створене стійке об`єднання, а саме організовану групу, ОСОБА_9 для реалізації злочинного умислу у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.02.2025 року, повідомив про отриману від представника спецслужб рф під ніком «ІНФОРМАЦІЯ_14» пропозицію ОСОБА_10 , як керівнику злочинного об`єднання.

В подальшому, 25.02.2025 ОСОБА_10 , перебуваючи у камерному приміщенні № 206 ДУ «Київський слідчий ізолятор», за допомогою мобільного телефону зв`язався з ОСОБА_5 , та в ході телефонної розмови повідомив останньому про отримане завдання щодо здійснення підпалу релейних шаф, за грошову винагороду. В свою чергу, ОСОБА_5 під час особистої розмови, повідомив ОСОБА_8 про отримане нове завдання щодо підпалу об`єктів за грошову винагороду.

В подальшому 26.02.2025 ОСОБА_9 , направив текстові та аудіо повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , в яких містились детальні інструкції щодо виконання завдання по підпалу релейних шаф та обговорення грошової винагороди, яку можна отримати за виконане завдання.

Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримували від представника спецслужб рф під ніком « ОСОБА_14 » вказівки щодо особливостей виконання завдання, належного звітування та відповідних прикладів об`єктів, які необхідно пошкодити та вивести з ладу. В подальшому отриманні вказівки та повідомлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 озвучували та перенаправляли для виконання ОСОБА_5 та

Зокрема, ОСОБА_9 направив ОСОБА_5 та ОСОБА_8 переслані повідомлення від представника спецслужб рф під ніком « ОСОБА_14 », в яких містились фотографії вишок стільникового зв`язку, як приклад об`єктів, які необхідно підшукати для подальшого здійснення підпалу, та фотографії жестів рук, зроблених на фоні підпалених об`єктів, як приклад належного звітування за виконане завдання.

Також, 26.02.2025 о 01 годині 33 хвилині ОСОБА_9 направив ОСОБА_5 та ОСОБА_8 аудіо повідомлення, в якому пояснив, які об`єкти необхідно підшукувати для подальшого здійснення їх підпалів, а саме: щитки веж стільникового зв`язку та залізничні релейні шафи. 26.02.2025 о 11 годині 39 хвилині, ОСОБА_10 направив ОСОБА_5 та ОСОБА_8 аудіо повідомлення, в якому він повідомив про необхідність здійснити відеозапис об`єкту, який останній планував підпалити, з демонстрацією на камеру визначеного жесту рукою на фоні вказаного об`єкту.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за спільною домовленістю, маючи роль виконавців, розподілити між собою зміст виконуваних кожним обов`язків щодо підготовки засобів та знарядь вчинення злочинів, з метою реалізації спільно розробленого злочинного плану організованою групою щодо виконання диверсійних завдань представника спецслужб рф під ніком « ОСОБА_14 ». А саме, ОСОБА_5 мав підшукати об`єкт, який відповідає вимогам представника спецслужб рф під ніком « ОСОБА_14 » для вчинення підпалу, отримувати інструкції і вказівки від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та передавати їх ОСОБА_8 . В свою чергу, ОСОБА_8 мав допомагати ОСОБА_5 підшукати об`єкт, який відповідає вимогам представника спецслужб рф під ніком « ОСОБА_14 » для вчинення підпалу, виконувати отримані інструкції і вказівки від

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та підготувати знаряддя вчинення злочину, а саме легкозаймисту речовину бензин, для здійснення підпалу.

В подальшому, 27.02.2025 ОСОБА_10 направив ОСОБА_5 та ОСОБА_8 знімок екрану, на якому зафіксовано фрагмент листування з представником спецслужб рф під ніком « ОСОБА_14 », в якому містились інструкції щодо виконання завдання по підпалу.

В той же день, 27.02.2025 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 встановили об`єкт вчинення злочину, а саме релейну шафу Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку (ШЧ-12) АТ «Укрзалізниця» біля зупиночної платформи «Троєщина 1» на залізничному перегоні «Микільська Слобідка», яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. Фотографію вказаної релейної шафи ОСОБА_5 надіслав у листуванні з обліковим записом у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». В подальшому ОСОБА_10 27.02.2025, направив зазначену фотографію користувачу з ім`ям « ОСОБА_14 » для погодження об`єкту підпалу.

Надалі, 27.02.2025 ОСОБА_10 направив ОСОБА_5 та ОСОБА_8 знімок екрану, на якому зафіксовано фрагмент листування з представником спецслужб рф під ніком « ОСОБА_14 », в якому він підтверджує, що об`єкт, зафіксований на надісланій фотографії, підходить для виконання завдання щодо її підпалу за грошову винагороду. Також о 15 годині 52 хвилині ОСОБА_10 направив ОСОБА_5 та ОСОБА_8 знімок екрану, на якому містилась нова інструкція щодо виконання завдання по підпалу, зокрема представником спецслужб рф під ніком « ОСОБА_14 » вказувалось на необхідність перед підпалом релейної шафи зафіксувати на відеозаписі її вміст, тим самим підтвердити, що остання використовується за призначенням та відповідає об`єктам, відносно яких необхідно здійснити підпал.

З метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_8 28.02.2025, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Золота, буд. 53, отримав у свого знайомого ОСОБА_15 легкозаймисту рідину, а саме бензин, який в подальшому розлив до чотирьох пластикових пляшок об`ємом один літр кожна.

В подальшому, 01.03.2025 ОСОБА_5 разом зі ОСОБА_8 знаходячись по вулиці Марка Черемшини у місті Києві, маючи при собі заздалегідь підготовленні засоби для вчинення злочину, здійснили підпал релейної шафи, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Переконавшись в тому, що релейна шафа спалахнула, та здійснивши відповідну відеофіксацію вчиненого злочину, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце вчинення підпалу.

Після чого, в той же день 01.03.2025 повертаючись з місця вчинення підпалу релейної шафи разом з ОСОБА_5 до місця фактичного проживання останнього надіслав відео підпалу релейної шафи у листуванні з обліковим записом у месенджері «Telegram», з ідентифікатором профілю « ІНФОРМАЦІЯ_5 », яке ОСОБА_10 маючи доступ до мобільного телефону, одразу надіслав представнику спецслужб рф під ніком « ОСОБА_14 ».

У подальшому, у цей же день 01.03.2025, в якості винагороди за зруйнування шляхом підпалу релейної шафи ОСОБА_8 отримав на особистий крипто-гаманець від невстановленої особи грошову винагороду у розмірі еквівалентному 500 доларам США.

Отримавши вказану грошову винагороду ОСОБА_8 , відповідно до раніше обумовлених та визначених ролей з ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 щодо розподілу грошової винагороди здійснив переказ грошових коштів ОСОБА_5 на банківську карту № НОМЕР_1 у розмірі 15500 грн., з яких останній мав переказати 5000 грн. ОСОБА_9 , який в свою чергу, мав передати половину отриманої суми ОСОБА_10 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, вчинене організованою групою, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

02.03.2025 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

25.06.2025 громадянину України ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчинені з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинені в умовах воєнного стану або в період збройного конфлікту, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, та у вчинені носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинене організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри повністю підтверджується наступними доказами зібраними під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, а саме:

протоколом огляду місця події від 01.03.2025.

протоколом обшуку від 01.03.2025 за місцем фактичного проживання ОСОБА_5

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 02.03.2025.

протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 01.03.2025.

протоколом огляду особистого мобільного телефону ОСОБА_5 марки «Xiaomi» моделі «Redmi 12», IMEI-1: НОМЕР_2 , IMEI-2: НОМЕР_3 .

висновком експерта № СЕ-19-25/26916-ВЗ від 12.05.2025.

висновком експерта № КСЕ-19/111-25/16930 від 10.06.2025.

протоколом огляду мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A10», IMEI: НОМЕР_4 , до якого підключена сім-картка з номером НОМЕР_5 .

протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 10.03.2025.

протоколом слідчого експерименту від 12.03.2025 в якому зафіксовано свідчення ОСОБА_5

протоколом слідчого експерименту від 13.06.2025.

протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 12.03.2025.

протоколом проведення пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 12.03.2025.

протоколом проведення пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 14.03.2025.

протоколом огляду особистого мобільного телефону ОСОБА_16

протоколом огляду інформації про рух коштів за банківською картою АТ «БАНК АЛЬЯНС» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 .

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.05.2025.

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9

іншими доказами в їх сукупності, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

03.03.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 01 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

22.04.2025 року постановою заступника керівника Київської міської прокуратури продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 02 червня 2025 року.

29.04.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 червня 2025 року, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

28.05.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до шести місяців, тобто до 02 вересня 2025 року.

02.06.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31.07.2025 включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

31.07.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.09.2025 включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

У клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні зокрема особливо тяжкого злочину, у зв`язку із чим застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків. Просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч 2 ст. 113, 1 ст. 263 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч 2 ст. 113, 1 ст. 263 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про розумність і обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються.

03.03.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 01 травня 2025 року, без визначення розміру застави.

22 квітня 2025 року постановою заступника керівника Київської міської прокуратури продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до трьох місяців, тобто до 02 червня 2025 року.

29.04.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 02 червня 2025 року, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

28.05.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до шести місяців, тобто до 02 вересня 2025 року.

02.06.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31.07.2025 включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

31.07.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.09.2025 включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31.07.2025 ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати, а саме: переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, можливого незаконного впливу на свідків чи інших співучасників кримінального правопорушення, перешкоджанню кримінального правопорушення іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні було доведено, що заявлені раніше ризики продовжують існувати та виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, а також наведено обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_5 під вартою, тому приходить до висновку, що клопотання слідчого в частині продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою підлягає задоволенню.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя також не знаходить підстав для можливості визначення в рамках поданого клопотання застави, що узгоджується з абзацом 8 ч.4 ст.183 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особистість підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан його здоров`я, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч 2 ст. 113, 1 ст. 263 КК України саме у період воєнного стану, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 23 год. 59 хв. 25.06.2025.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину під час дії воєнного стану передбаченого чч. 3 ст. 28, ч 2 ст. 113, 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 180, 183, 193, 194, 196, 199, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 3-го відділу слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, тобто до 25.10.2025.

Строк дії ухвали визначити до 23 год. 59 хв. 25.10.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1