Провадження № 1-кс/714/182/25
У Х В А Л А

"22" квітня 2025 р. м. Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,-

за участю: секретаря судового засіданняОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
представника власниці майна - адвокатаОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням погоджене прокурором Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.

Як зазначено у клопотанні, в провадженні слідчого відділення №2 (м. Герца) знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2025 року № 0000112 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що органом досудового розслідування встановлено, що групою осіб, до складу якої входив ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також інші невстановлені особи, за попередньою домовленістю, достовірно знаючи, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан та виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років заборонено, діючи з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян України призовного віку, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

12 квітня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З посиланням на те, що підозрюваний ОСОБА_7 використовував автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 за для здійснення незаконного переправлення ОСОБА_9 через державний кордон, в якому під час проведеного 12 квітня 2025 року обшуку виявлено та вилучено : два мобільні телефони марки iPhone 14 pro max та iPhone 12 pro max, грошові кошти задіяні під час проведення контрою за вчинення злочину, а саме 258 купюр номіналом по 50 Євро серії та номер SB та вказане майно, в т.ч. транспортний засіб визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, слідчий просив накласти арешт на них, заборонивши його відчуження, користування та розпорядження.

Слідчий відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з посиланням на обставини викладені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 як представник власника автомобіля марки «OPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на вказаний автомобль оскільки вважає, що накладення арешту на нього буде тягарем для власника. Беручи до уваги, що сама власниця не має жодного відношення до даного кримінального правопорушення, то просив відмовити в задоволення клопотання слідчого.

Вислухавши думку учасників процесу та дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати : правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий як на правову підставу свого клопотання послався саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів.

Нормою ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з доданих до клопотання письмових доказів, 03 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про кримінальне правопорушення № 0000112 та розпочате досудове розслідування за ч. 3 ст. 332 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало здобуті органом досудового розслідування відомості про те, що у першій половині березня 2025 року, на прохання ОСОБА_9 , ОСОБА_6 організував його незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктом пропуску до Республіки Румунія за грошову винагороду в розмірі 13 000 Євро.

З метою переправлення ОСОБА_9 через державний кордон, підозрюваний ОСОБА_7 використовував автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , якого було затримано, та 11 квітня 2025 року проведено обшук автомобіля, в ході якого було виявлено та вилучено : сам автомобіль, два мобільні телефони марки iPhone 14 pro max та iPhone 12 pro max, грошові кошти задіяні під час проведення контрою за вчинення злочину, а саме 258 купюр номіналом по 50 Євро серії та номер SB.

За постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 від 12 квітня 2025 року автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу його власником значиться ОСОБА_14 .

12 квітня 2025 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Частина 3 ст. 332 КК України за ступенем тяжкості входить до переліку кримінальних правопорушень про яке йдеться у ч. 1 ст. 96-1 КК України, а тому за вчинення даного кримінального правопорушення може бути застосовано спеціальна конфіскація. Окрім того, санкцією ч. 3 ст. 332 КК України також передбачено конфіскацію майна, як додаткове покарання.

Ураховуючи наведене, суд доходить висновку, що вилучене майно, а саме, автомобіль марки «OPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає ознакам речових доказів, визначеним у ст. 98 КПК України, а накладення на нього арешту, з урахуванням обсягу обставин, які підлягають з`ясуванню під час проведення досудового розслідування яке здійснюється за ч. 3 ст. 332 КК України відповідатиме цілям такого арешту, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати : правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Частиною 11 ст. 170 КПК України передбачено що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України зобов`язує слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна врахувати, серед іншого, також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з ст. 1 «Додаткового протоколу» до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 20.11.1952 року (Париж), кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За наведених вище обставин, прихожу до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання слідчого та застосовування найменш обтяжливого способу арешту автомобіля марки «OPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 належний на праві власності ОСОБА_14 , залишивши його у користуванні та володінні останньої, заборонивши його відчуження.

Оскільки за вчинення даного кримінального правопорушення передбачено конфіскацію майна як додаткове покарання, а за ступенем тяжкості, вказане кримінальне правопорушення входить до переліку кримінальних правопорушень про яке йдеться у ч. 1 ст. 96-1 КК України, то в разі визнання особою винуватою, до майна яке було використано у злочинній діяльності може бути застосована спеціальна конфіскація. Тому, зважаючи на виявлене та вилучене під час обшуку автомобіля майно - мобільні телефони марки iPhone 14 pro max та iPhone 12 pro max, які належить підозрюваному ОСОБА_7 , то на них слід накласти арешт, у зв`язку із чим знаходжу клопотання слідчого в цій частині обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Що стосується накладення арешту на грошові кошти задіяні під час проведення контрою за вчинення злочину, а саме 258 купюр номіналом по 50 Євро, то слідчий окрім формального посилання у клопотанні на визнання імітаційних грошей речовими доказами такої постанови не додано. Також у клопотанні не зазначено яке відношення до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України має означені предмети, що вилучені в даному автомобілі та кому вони належать.

Разом з цим, вилучені предмети, які містять ознаки доказу у кримінальному провадженні та вилучаються слідчим, прокурором за результатами обшуку, однак не наділені ознаками майна, не є об`єктами цивільних прав, не мають історичної, художньої, наукової, літературної, економічної або іншої істотної цінності, зокрема, для особи, у якої вони виявлені та підлягають зберіганню протягом усього часу кримінального провадження за правилами, передбаченими ст. 100 КПК.

Враховуючи вищезазначене, такі предмети повинні зберігатися в матеріалах кримінального провадження, навіть за відсутності окремого рішення слідчого судді, суду про їх арешт.

З урахуванням вищенаведеного, часткове задоволення вказаного клопотання, виправдовують потреби досудового розслідування з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на :

мобільний телефон марки iPhone 14 pro max та iPhone 12 pro max, вилучені під час затримання ОСОБА_7 ;

транспортний засіб марки Опель Зафира, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_14 , що полягає у забороні його відчуження.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали складений «25» квітня 2025 року.

Слідчий суддя :