УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000757 від 02.07.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, лікаря-травматолога приватної лікарні ТОВ «Мед&Арт» та лікаря-ортопеда медичного центру «Он Клінік», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до абз. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України»

№ 1932-ХІІ від 06.12.1991, громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, посадові особи і громадяни, винні у порушенні законодавства та інших нормативно-правових актів у сфері оборони України, несуть визначену законом відповідальність з урахуванням бойового імунітету.

Додатково встановлено, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 1126-VII від 17.03.2014.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збройні сили України» № 1934-ХІІ від 06.12.1991, Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про збройні сили України» № 1934-ХІІ від 06.12.1991, Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах комплектування шляхом призову громадян на військову службу та прийняття на військову службу за контрактом.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 24 лютого 2022 року Указом Президента України за № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин строком на 30 діб, який затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, термін дії якого в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України від 15 квітня 2025 року № 235/2025, затвердженого Верховною Радою України 16 квітня 2025 року, а саме з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року, строком на 90 діб.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені, зокрема, ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Також, відповідно до імперативних положень абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу; мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно положень абз. 5 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Крім того, відповідно до положень п. 2, 24 ч. 1, ч. 7 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6-12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках;

перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5, 7, абз. 2, 3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України; військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями; від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом; виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Крім того, відповідно до положень ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності; проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом; громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд, крім випадків, передбачених цим Законом; порядок проведення медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

У відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу.

Також, згідно ч. 2 ст. 14 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Також, відповідно до імперативних положень абз. 1 ч. 1 ст. 17, абз. 1 ч. 1

ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, відстрочка від направлення для проходження базової військової служби надається призовникам, які: визнані тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я; від проходження базової військової служби звільняються призовники: які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби.

Згідно положень п. 3 абз. 1, абз. 2 ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: визнані непридатними до військової служби; у громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається; до військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Також, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, підготовки громадян України до військової служби, взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Крім того, відповідно до п.п. 2, 251, п.п. 1 п. 252, 253 Положення «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України», затвердженого Указом Президента України «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України» від 10.12.2008 № 1153/2008:

громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі військова служба) в добровільному порядку або за призовом;

в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, резервісти призиваються на військову службу, а військовозобов`язані виконують військовий обов`язок у запасі в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період;

у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також прийом громадян на військову службу за контрактом;

призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів командирами військових частин на підставі указів Президента України.

Відповідно до п. 1 Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі Положення), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Відповідно до п. 8 Положення визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 9 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Статтею 65 Конституції України передбачено, що громадяни відбувають військову службу відповідно до закону, а відповідно до статей 1, 15 та 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, придатними для цього за станом здоров`я громадянами України чоловічої статі, яким під час особливого періоду до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старшими особами, які не досягай 60-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Окрім цього, Указом Президента України від 24.02.2022 №°69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. ,1 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Таким чином, офіційні документи, що підтверджують тимчасову непридатність або непридатність до військової служби за станом здоров`я, можуть надавати громадянам України призовного віку, зокрема, право на відстрочку від проходження військової служби, а також звільняти від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях в особливий період.

Разом з цим, відповідно до викладених вище положень законодавства України забезпечення мобілізаційної готовності є невід`ємною частиною законної діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, а отримання громадянами України призовного віку статусу тимчасово непридатного або непридатного до військової служби, всупереч встановленому законодавством порядку, які підлягають або можуть підлягати призову за мобілізацією без наявних на те правових підстав перешкоджає законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань у частині їх обов`язку з підтримання належної мобілізаційної готовності.

Як зазначає слідчий, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, будучи достовірно усвідомленими про те, що з 17.03.2014 року на території України діє особливий період, а з 24.02.2024 року Указом Президента України оголошено проведення загальної мобілізації на території в тому числі Одеської області, а також про те, що на період дії воєнного стану на території України, з метою забезпечення обороноздатності держави, захисту незалежності та територіальної цілісності України, особи призовного віку (від 18 до 60 років, придатні до військової служби) підлягають мобілізації, проте не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, що визнані в установленому порядку тимчасово непридатними або непридатними до військової служби за станом здоров`я, розробили корупційну схему ухилення від мобілізації в особливий період, шляхом виготовлення фіктивних медичних документів та інших довідок військовозобов?язаним, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період.

При цьому, ОСОБА_4 , будучи працевлаштованим на посаді лікаря-травматолога приватної лікарні ТОВ «Мед&Арт», , та відповідно достовірно обізнаним про специфіку ведення медичної документації, яка дозволяє безперешкодно пройти військово-лікарську комісію та специфіку медичних діагнозів, що відображають інформацію про настання, перебіг (розвиток) і наслідки перенесення особами захворювань у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, прийняв для себе рішення, умисно, з корисливих мотивів, організовувати проведення операцій з хірургічним втручанням військовозобов`язаним особам, з метою маскування реальної відсутності вказаного захворювання, а також виготовлення медичних виписок, з недостовірними відомостями, виданих та посвідчених ТОВ «Мед&Арт», , з метою подальшого протиправного сприяння громадянам України в безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії, залучивши при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в свою чергу підшукували вказаних осіб, інструктували їх, отримували грошові кошти, розподіляли їх між собою та сприяли вказаним особам в проходженні ВЛК та подальшому отриманні відстрочки від мобілізації в одному з ІНФОРМАЦІЯ_2 , та таким чином всупереч установленого законодавством порядку усвідомлюючи, що зазначеними діями вони будуть перешкоджати законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, сприяючи вказаним особам уникнути призову під час мобілізації, ухилятись від виконання конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність, передбаченого ст. 65 Конституції України, що може підірвати обороноздатність Держави.

З цією метою у ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, проте не пізніше 16.07.2025 року, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності ЗСУ, шляхом виготовлення медичних виписок, з недостовірними відомостями, виданих та посвідчених ТОВ «Мед&Арт», , а також проведення операцій з хірургічним втручанням військовозобов`язаним особам, які слугували маскуванням реальної відсутності будь-яких захворювань, з метою подальшого протиправного сприяння громадянам України в безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії всупереч установленого законодавством порядку.

Так, ОСОБА_7 , усвідомлюючи вказані вище положення чинного законодавства України, підшукав військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребував уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України, з яким 16.07.2025 року провів зустріч, в ході якої запропонував останньому спосіб ухилення від мобілізації, шляхом виготовлення недостовірних медичних документів та проведення фіктивної операції на колінному суглобі, з метою маскування реальної відсутності будь-яких захворювань, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період, при цьому оголосивши, що вказані послуги будуть коштувати загалом 4 000 доларів США.

Надалі, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянину України ОСОБА_9 у безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії поза межами встановленого законодавством порядку, та подальшому отримання відстрочки від мобілізації, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, в період часу з 16.07.2025 по 23.07.2025, більш точні дати та час наразі слідством не встановлені, підготували медичні документи, які містили відомості про наявність неіснуючого захворювання у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, організовувавши при цьому проведення фіктивної операцій з хірургічним втручанням, з метою маскування реальної відсутності вказаного захворювання, яку в свою чергу 23.07.2025 провів ОСОБА_4 спільно з іншими невстановленими особами, на території медичної клініки «OneMed center» (ТОВ «Мед&Арт» ), за адресою: м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2, за результатами якої останній виготовив медичну виписку, з внесеними заздалегідь недостовірними відомостями, посвідчену ТОВ «Мед&Арт», яку передав ОСОБА_9 , за допомогою якої останній зможе уникнути призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянину України ОСОБА_9 у безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії поза межами встановленого законодавством порядку, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, достовірно усвідомлюючи, що вищезазначена медична документація, складена всупереч установленому законом порядку, та те, що громадянин ОСОБА_9 фактично не мав захворювання у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, а в свою чергу його наявність надасть можливість використання останнім зазначеної документації під час проходження військово-лікарської комісії, що звільнить останнього від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях в особливий період. Тим самим ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, отримавши від ОСОБА_9 в період часу 16.07.2025 року по 23.07.2025 року, більш точні дати та час наразі слідством не встановлені, загалом 4000 доларів США, завершили усі дії, направлені на створення всіх реальних умов для тимчасового уникнення призову на військову службу під час мобілізації громадянину України ОСОБА_9 , внаслідок чого перешкодили законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період.

Крім того, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, стали підшукувати інших військовозобов`язаних чоловіків, продовжуючи реалізацію вищезазначеної корупційної схеми ухилення від мобілізації військовозобов?язаними в особливий період, шляхом виготовлення фіктивних медичних документів та інших довідок, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період, при цьому продовжуючи реалізацію раніше виниклого злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності ЗСУ, шляхом виготовлення медичних виписок, з недостовірними відомостями, виданих та посвідчених ТОВ «Мед&Арт», , а також проведення операцій з хірургічним втручанням військовозобов`язаним особам, які слугували маскуванням реальної відсутності будь-яких захворювань, з метою подальшого протиправного сприяння громадянам України в безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії всупереч установленого законодавством порядку.

Так, ОСОБА_7 , усвідомлюючи вказані вище положення чинного законодавства України, підшукав військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який потребував уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України, з яким 26.07.2025 провів зустріч, в ході якої запропонував останньому спосіб ухилення від мобілізації, шляхом виготовлення недостовірних медичних документів та проведення фіктивної операції на колінному суглобі, з метою маскування реальної відсутності будь-яких захворювань, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період, при цьому оголосивши, що вказані послуги будуть коштувати загалом 7 000 доларів США.

Надалі, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянину України ОСОБА_10 у безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії поза межами встановленого законодавством порядку, та подальшому отримання відстрочки від мобілізації, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, в період часу з 26.07.2025 року по 30.07.2025 року, більш точні дати та час наразі слідством не встановлені, підготували медичні документи, які містили відомості про наявність неіснуючого захворювання у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, отримавши в той же час від ОСОБА_10 частину раніше обумовлених грошових коштів, які останній 29.07.2025 року в сумі 2000 доларів США передав ОСОБА_7 та 30.07.2025 року в сумі 1000 доларів США передав ОСОБА_8 , за організацію проведення фіктивної операцій з хірургічним втручанням, з метою маскування реальної відсутності вказаного захворювання, яку 30.07.2025 року близько 12:00 год. планував провести ОСОБА_4 спільно з іншими невстановленими особами, на території медичної клініки «OneMed center» (ТОВ «Мед&Арт» ), за адресою: м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2, однак під час підготовки до операції, вказані злочинні дії ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших невстановлених осіб були викриті та їх протиправна діяльність припинена.

Виходячи з викладеного, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянину України ОСОБА_10 у безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії поза межами встановленого законодавством порядку, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері основ Національної безпеки України, достовірно усвідомлюючи, що вищезазначена медична документація, була б складена всупереч установленому законом порядку, та те, що громадянин ОСОБА_10 фактично не мав захворювання у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, а в свою чергу його наявність надала б можливість використання останнім зазначеної документації під час проходження військово-лікарської комісії, що звільнила б останнього від обов`язку проходити військову службу в Збройних силах України та інших військових формуваннях в особливий період. Тим самим ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, завершили усі дії, направлені на створення всіх реальних умов для тимчасового уникнення призову на військову службу під час мобілізації громадянину України ОСОБА_10 , внаслідок чого перешкодили законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань в особливий період та при цьому їх протиправна діяльність набула системного характеру та такі дії призвели до зниження бойової готовності, обороноздатності ЗСУ та створили потенційну загрозу основам національної безпеки України в особливий період.

За викладених обставин, 30.07.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК Україниза кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, посилаючись на характер імовірно вчинених злочинів, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив подане клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йрму злочинів, під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та в рамках кримінального провадження неможливо застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід. На запитання слідчого судді повідомив, що наразі протоколи НСРД не розсекречені, в день затримання ОСОБА_4 одна частина грошових коштів була вилучена у іншої підозрюваної особи ОСОБА_8 , а інша частина була вилучена безпосередньо у підозрюваного ОСОБА_4 . Під час проведення обшуку за місцем мешкання підозрюваного було вилучено грошові кошти та на даний час органом досудового розслідування триває перевірка їх відношення до грошових коштів, які були передані за першим епізодом вчинення злочину.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що її підзахисний частково погоджується з підозрою, а ризики на які посилається прокурор відсутні в рамках провадження, так як з моменту затримання ОСОБА_4 співпрацює зі слідством. Посилалася на позитивні характеристики підозрюваного та просила застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або у разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у мінімальному розмірі. Долучила до клопотання копії характеризуючих документів відносно підозрюваного.

Підозрюваний зазначив, що частково погоджується з підозрою, заперечував роль організатора вчинення злочинів та щодо застосування відносно нього запобіжного заходу підтримав думку свого захисника. На запитання слідчого судді повідомив, що отримав грошові кошти від ОСОБА_8 , як подяку за проведені ним операції.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання, матеріали які обґрунтовують доводи клопотання та матеріали надані стороною захисту, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 30.07.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК Україниза кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри на підставі якої здійснено затримання та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: повідомленнями про виявлення ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1141, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України

від Представництва внутрішньої безпеки в Одеській області (з дислокацією в

м. Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБУ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.07.2025 року, в ході якого останній пояснив, що знайомий з ОСОБА_12 протягом тривалого часу та нещодавно стало відомо, що останній став причетний до протиправної діяльності пов`язаної з незаконною видачею повісток, яка надає можливість вільно переміщуватись та фактично ухилятись від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, окрім того ОСОБА_13 запропонував йому підшукати військовозобов`язаних, яким може за грошову винагороду в розмірі близько 4000 доларів США, вирішити питання з виготовлення фіктивних медичних документів, що стають підставою для оформлення в РТЦК та СП права на відстрочку від мобілізації в особливий період. Також ОСОБА_13 надав перелік та суми послуг на аркуші, в виконанні яких він готовий посприяти з відповідними медичними працівниками, в тому числі мова йшла про фіктивну операцію, тобто його знайомий лікар зробить фіктивні надрізи на колінах, нібито для демонстрації медичного втручання, підшукає рентген знімок хворої

особи, яким замінить знімок особи, якій будуть виготовлятись фіктивні документи та буде наданий відповідний медичний висновок, який в подальшому в ІНФОРМАЦІЯ_2 надасть можливість отримання відстрочки; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.07.2025, в ході якого останній пояснив, що 16.07.2025 спілкувався з особою на ім`я ОСОБА_13 , яка організовує ухилення від мобілізації, в ході чого останній сказав свідку, що він не перший в такій «схемі», та повідомив, що його знайомий сімейний лікар надасть направлення до травматолога, щодо нібито хворого коліна, він в свою чергу здійснить огляд, також зауваживши, що це «наш» травматолог, якому все буде проплачено, він в свою чергу дасть направлення на МРТ на дослідження коліна, рентген суглобів, після чого на знімку «знайдуть дуже серйозні проблеми з коліном», після цього знову потрібно буде йти до травматолога та потім на операцію, хвилюватись не потрібно так як там з його слів «всі наші люди та все налагоджено», тому й такі суми, після цього буде операція, зроблять невеликі надрізи, щоб залишились шви. ОСОБА_13 сказав при цьому, що в фізичному плані нічого не загрожує та все буде добре, також пояснив, що в послідуючому будуть підготовлені медичні документи, які нададуть змогу в подальшому отримати відстрочку, тобто уникнути мобілізації на 2 місяці та в той же час стануть в подальшому підставою для отримання інвалідності, тобто пояснив, що наразі це тимчасовий захід, який є 70% на шляху, що надасть потім змогу взагалі отримати відстрочку по інвалідності, крім того зауважив, що проблеми з розшуком в ТЦК він також вирішить, в ході бесіди ОСОБА_13 також сказав, що загалом загальна вартість буде коштувати 4000 доларів США; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.07.2025, в ході якого останній пояснив, що особа на ім`я ОСОБА_13 , повідомив його, що для того, щоб отримати відстрочку від мобілізації та у подальшому «списатися» необхідно виконати ряд заходів, до числа яких належать наступні: змінити сімейного лікаря, на того якого він скаже, в даному випадку це був сімейний лікар на прізвище ОСОБА_14 ; зробити комп`ютерну томограму у медичному центрі за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 76; здати аналізи (кров) для визначення групи та загальний аналіз крові. Вказані послуги ОСОБА_13 оцінив в 7 тис. доларів США, при цьому в цю суму входить проходження лікарів, аналізи та безпосередньо списання, в суботу 26.07.2025 за домовленістю з останнім зустрілись з ним за адресою: АДРЕСА_3 , і обговорили всі умови, а також свідок передав йому 1 тис. доларів США, після цього направився до медичного центу за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 76, назва МРТ-центру «ФАРАДЕЙ», куди приїхавши там очікував ОСОБА_13 та жінка на ім`я ОСОБА_15 , в ході бесіди з ними, вони повідомили обставини та хронологію дій направлену на отримання відстрочки, розповіли, що має зробити ряд обстежень, а після цього зроблять фіктивну операцію, а саме: надріз в районі колінного суглоба, при цьому заспокоювали, що все буде добре, в ході подальших зустрічей свідок передав ОСОБА_13 3000 доларів США та вже 30.07.2025 передав ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 1000 доларів США безпосередньо за операцію, перед якою лікар проінструктував зазначивши, що нібито мав скарги на біль в колінному суглобі, і на протязі двох років займався самолікуванням, після цього його затримали; протоколами обшуків від 30.07.2025, за результатами проведення комплексу яких вилучені грошові кошти у ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які були предметом безпосереднього посягання, медична документація, з внесеними недостовірними відомостями, щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (осіб, залучених до конфіденційного співробітництва), а також інших пацієнтів, які мають ідентичні діагнози та ймовірно можуть бути військовозобов`язаними, що намагаються уникнути мобілізації; протоколами затримання осіб в порядку ст. 208 КПК України від 30.07.2025, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у можливому вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Одночасно, слідчий суддя акцентує увагу сторони захисту на те, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення останнім кримінально-протиправних дій.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, тяжкість покарання, яке імовірно загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також те, що підозрюваний з пред`явленою йому підозрою погоджується частково, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя приймає до увагу посилання сторони захисту на відносно міцні соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_4 та його позитивну характеристику та вважає, що їх наявність зменшує ризик переховування підозрюваного, проте не виключає його, з огляду на обставини інкримінованих злочинів підозрюваному, тяжкість покарання, яке йому може загрожувати у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання судом його винним у вчиненні злочинів.

Слідчий суддя також погоджується з доводами клопотання, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може на них впливати з погрозами застосування насильства з метою схилення їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, адже свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надаються на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтуванні судових рішень, зважаючи на положення ч. 4 ст. 95 КПК України.

Одночасно, прокурором доведено ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки станом на теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення злочинів в рамках кримінального провадження, а отже, ОСОБА_4 матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органу досудового розслідування та суду, а тому ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України наразі також існує в рамках кримінального провадження.

Слідчий в клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та стороною обвинувачення не надано даних про те, що він має статус підозрюваного/обвинуваченого в рамках будь-якого іншого кримінального провадження.

Сторона захисту зазначає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

За таких обставин, в рамках даного провадження неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваного, забезпечити належну процесуальну поведінку останнього можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З ч. 4 ст. 183 КПК України вбачається, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Сторона обвинувачення просить не визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу.

Слідчий суддя погоджується із стороною обвинувачення та вважає за доцільне не визначати відносно підозрюваного ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з огляду на роль підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та те, що систематична протиправна діяльність у якій підозрюється ОСОБА_4 в умовах воєнного стану сприяла зменшенню мобілізаційного ресурсу та ускладнила належне комплектування ЗСУ та інших утворених до Законів України військових формувань і, відповідно, перешкодила передбаченій статтею 12 Закону України «Про Збройні Сили України» законній діяльності Збройних сил України у вигляді підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 193, 194-196, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 27.09.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1