Провадження № 1-кс/344/4936/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в межах кримінального провадженя, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 27.02.2022,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000003 від 27.02.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В ході розслідування даного кримінального провадження встановлено, що за невстановлених обставин представниками спеціальних служб російської федерації для здійснення підривної діяльності проти України в інформаційній сфері, проведення деструктивної пропаганди, поширення дезінформації, маніпулювання свідомістю жителів України, проведення гастрольних заходів, що популяризують або пропагують державу-агресора та її органи влади, представників органів влади держави-агресора та їхні дії, що створюють позитивний образ держави-агресора, виправдовують чи визнають правомірною окупацію території України, містять заклики до повалення конституційного ладу, порушення територіальної цілісності України, пропаганди війни, екстремізму, сепаратизму залучено як т. зв. «політичного експерта» ОСОБА_7 .

З урахуванням активних дій ОСОБА_7 у здійсненні підривної діяльності проти України «постановлением совета министров правительства военно-гражданской администрации Херсонской области» від 22.09.2022 № 38-рп ОСОБА_7 призначено на посаду т. зв. «исполняющего обязанности по должности заместителя министра цифрового развития и массовых коммуникаций Херсонской области».

ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, на початку листопада 2022 року, займаючи посаду «исполняющего обязанности по должности заместителя министра цифрового розвития и массовых коммуникаций Херсонской области», діючи в інтересах російської федерації на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та інформаційній безпеці України, санкціонував разом з іншими невстановленими досудовим слідством особами знищення телекомунікаційних веж українських операторів мобільного зв`язку та веж телерадіомовлення, що створило сприятливі умови для подальшої тимчасової окупації Херсонської області шляхом обмеження доступу жителів вказаних тимчасово окупованих територій до здійснення дзвінків в українському сегменті мобільного зв`язку та отримання інформації з українського теле- та радіомовлення.

Зазначено, що з січня 2016 року ОСОБА_5 без реєстрації у податкових органах в якості суб`єкта господарської діяльності організував роботу ІТ-компанії з розробки програмного забезпечення, веб-сайтів та мобільних додатків під брендом «SoftDeal» та розпочав надання послуг з розробки програмного забезпечення, створення та технічної підтримки веб-сайтів на замовлення фізичних та юридичних осіб російської федерації, а також які афілійовані з державними структурами та/або виконують державні замовлення країни-агресора.

Постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та постановою Правління Національного банку України за № 18 від 24.02.2022 з російською федерацією заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків.

ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів розпочав виконання робіт та надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність для суб`єктів господарювання, які зареєстровані на території рф.

ОСОБА_5 , підтримуючи тривалі господарсько-партнерські відносини із розробки вебресурсів із ОСОБА_7 , та будучи інформованим, що останній перебував на посаді т. зв. «заместителя министра цифрового розвития и масових коммуникаций Херсонской области» у так званій «военно-гражданской администрации Херсонской области», в обов`язки якого входила робота над створенням та поширенням російської пропоганди та безпосередньо здійснює висвітлення пропагандиських проросійських поглядів із використанням різного роду інформаційних ресурсів, 16.12.2024 погодився на його пропозицію щодо передачі останньому образу вебсайту із доступоп до нього для подальшого використання ОСОБА_7 з метою розробки аналогів інформаційних ресурсів. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 організував завантаження образу сайту на піддомен за посиланням «https://mintrans.dkl-logistics.org.ua/» та надав доступ до адміністрування за посиланням «https://mintrans.dkl-logistics.org.ua/», повідомивши логін і пароль ОСОБА_7 .

Таким чином, здійснюючи господарську діяльність в інформаційній сфері, ОСОБА_5 , умисно ігноруючи впроваджені санкції, виготовив та реалізував інформаційні ресурси, надав послуги щодо їх обслуговування державі-агресору, представнику незаконному органу влади, створеному на окупованій території Херсонської області, чим умисно надав допомогу державі-агресору та окупаційній адміністрації, підтримавши їх дії та рішення з метою завдання шкоди Україні.

Матеріалами клопотання зазначається, що ¬¬10 липня 2025 року ОСОБА_5 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив клопотання, вказуючи на безпідставність наведених у ньому ризиків, які на думку сторони захисту не реальні та не підтверджені. Просив врахувати, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має інвалідність ІІ групи, у нього наявне захворювання - панкреатит, яке потребує спеціального харчування. На утриманні ОСОБА_5 перебуває його перестарілий батько та він є його єдиним сином. Підозрюваний є має постійне місце проживання. Просить визначити ОСОБА_5 як альтернативний запобіжний захід заставу.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію, висловлену його захисником.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, ¬¬10 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду мережі Інтернет, протоколом огляду флеш носія за участі ОСОБА_5 , протоколами НСРД, протоколом обшуку від 09.07.2025, протоколом про затримання ОСОБА_5 від 10.07.2025, відповідями на доручення оперативного підрозділу, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-2 КК України, є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Прокурром наведено навність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного:

п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про можливість покарання за вчинення такого злочину, у зв`язку із чим, враховуючи режим воєнного стану на території України, може покинути її територію;

п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 після проведення за адресою проживання обшуку за результатами, якого було вилучено речі та документи, які можуть містити ним обставини вчинення злочину, відновив доступ до персонального акаунту в месенджері «Telegram» та вчиняє дії спрямовані на видалення збереженої у ньому інформації, котра може бути використана як доказ у вищевказаному кримінальному провадженні, а також планує здійснити дії спрямовані на приховування коштів отриманої від своєї протиправної діяльності;

п. 3 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відомі анкетні дані вказаних осіб;

п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 , знає інших осіб, які також можуть вчиняти дії, направленні на вчинення пособництва державі-агресору, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій;

п. 5 переховуючись від органу досудового розслідування вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, за вчинення якого передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років, обрання більш м`якого запобіжного заходу не являється за можливе, оскільки застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею, окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, а також те, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, обрання більш м`якого запобіжного заходу не являється за можливе, оскільки застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до норм ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування - до 07 вересня 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 11.07.2025 року.