н/п 1-кс/766/5992/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

встановила:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.

Обґрунтування клопотання:

На розгляді у Херсонському районному суді Херсонської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000026 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді стрільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ), в умовах воєнного стану, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, мотивуючи небажанням їх виконувати, 12 жовтня 2024 року самовільно залишив місце несення служби поблизу с-ща Велика Олександрівка (Великоолександрівська селищна громада, Бериславський район, Херсонська обл.) та до 15 квітня 2025 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи з виконанням обов`язків військової служби, про поважні причини відсутності на службі командування не повідомив, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України у формі самовільного залишення місця служби тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

30 квітня 2025 року прокурор склав і направив до Херсонського міського суду Херсонської області порядку ст.44 та ч.5 ст.401 КПК України клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 .

Водночас, як встановив Херсонський міський суд Херсонської області своєю ухвалою від 23 червня 2025 року (справа №766/6834/25) обвинувачений: 1) двічі (15 травня і 23 червня 2025 року) не прибув за викликом суду; 2) скоїв повторне самовільне залишення військової частини 09 травня 2025 року,

Як наслідок, суд своєю ухвалою повернув клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у порядку ч.4 ст.288 КПК України для здійснення досудового розслідування щодо ОСОБА_4 у загальному порядку.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаїв від 02.07.2025 задоволено клопотання та ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строків досудового розслідування, тобто до 30.07.2025.

23.07.2025 до Херсонського міського суду Херсонської області спрямовано обвинувальний акт для розгляду по суті.

Відповідно ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи, що строк дії запобіжного у вигляді тримання під вартою спливає 30.07.2025, а провести підготовче судове засідання не можливо, виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з метою вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .

Застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 необхідне для наступних цілей:

1) забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків;

2) запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування і суду;

3) запобігання спробам продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується;

4) запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-який із документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

5) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

6) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вищезгаданих ризиків підтверджується наступними факторами: скоєння обвинуваченим самовільного залишення військової частини впродовж 12 жовтня 2024 року15 квітня 2025 року та з 9 травня 2025 року і дотепер; загроза суттєвого покарання (5-10 років позбавлення волі); наявність низки непогашених судимостей за умисні злочини; йому відомі анкетні дані осіб, які є свідками у вказаному кримінальному провадженні, а тому він може впливати на них, зокрема, із застосуванням зброї, з метою схиляння їх до надання неправдивих показань.

Під час продовження строку дії запобіжного заходу прошу суддю звернути увагу на наступні обставини:

1) Вагомі докази скоєння злочину (п.1 ст.178 КПК України); 2) У разі визнання його винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років (п.2 ст.178 КПК України); 3) Вік та стан здоров`я (п.3 ст.178 КПК України)34 роки, на обліку в нарколога чи психолога не перебуває. 4) Постійне місце роботи (п.5 ст.178 КПК України)безробітний. 5) Майновий стан (п.7 ст.178 КПК України)безробітний. 6) Судимості (п.6 ст.178 КПК України) має 5 погашених судимостей за скоєння, зокрема, 3 тяжких майнових злочинів.

Дрогобицький міський суд Львівської області своїм вироком від 23 травня 2013 року визнав ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначив йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 годин (відбув 6 грудня 2013 року; судимість погашена).

Дрогобицький міський суд Львівської області своїм вироком від 15 жовтня 2013 року визнав ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та (з врахуванням ст.71-72 КК України) призначив йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки і 12 днів з іспитовим строком 1 рік (відбув 19 березня 2014 року; судимість погашена).

Дрогобицький міський суд Львівської області своїм вироком від 10 грудня 2013 року визнав ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та призначив йому покарання із застосуванням ст.72 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки і 12 днів.

Долинський районний суд Івано-Франківської області своєю ухвалою від 11 червня 2014 року звільнив від покарання на підставі ст.2 Закону України «Про амністію» від 8 квітня 2014 року (судимість погашена).

Старосамбірський районний суд Львівської області своїм вироком від 16 листопада 2015 року визнав ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки з іспитовим строком у 2 роки (відбув 15 грудня 2017 року; судимість погашена).

Дрогобицький міський суд Львівської області своїм вироком від 12 листопада 2019 року визнав ОСОБА_4 винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ст.15-ч.3 ст.185 КК України та призначив йому із урахуванням вимог ст.70 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком 3 роки (відбув 6 грудня 2022 року; судимість погашена).

7) Ризик продовження і повторення протиправної поведінки (п.12 ст.178 КПК України).

Відповідно до службової характеристики матрос ОСОБА_4 неадекватно реагує на критику і зауваження, та неспроможний робити вірні висновки та критично оцінювати свою діяльність, а тому має негативну характеристику.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив військовий злочин в умовах воєнного стану, що може свідчити про відсутність у останнього бажання підкорятися наказам командування та проходження подальшої служби у Збройних силах України, що як наслідок може призвести до вчинення ним нових військових злочинів або продовжувати вчиняти інкримінований злочин. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, попри наявність на розгляді у Херсонському міському суді Херсонської області клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності щодо себе (після 30 квітня 2025 року) ОСОБА_4 через кілька днів (3 травня 2025 року) повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення, що у сукупності із його негативною характеристикою і попередніми судимостями, які ставались одна за одною попри багаторазове застосування судом іспитового строку як інструменту виправлення, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме неможливості іншим способом унеможливити подальшу протиправну діяльність обвинуваченого як шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи ці обставини, передбачені ст.177-178 КПК України, стосовно доцільності більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, можу зазначити наступне:

1) Особисте зобов`язання у даному випадку буде неефективним та недостатнім запобіжним заходом, оскільки бажання уникнути тривалого реального покарання і не сприятимуть його бажанню з`являтись за викликом суду добровільно.

2) Особиста порука у даному випадку буде неефективним та недостатнім запобіжним заходом, оскільки відсутні особи, на довіру яких може розраховувати суд, та які водночас б спонукали особу з`являтись за викликом слідчого, прокурора та суду.

3) Домашній арешт у даному випадку буде неефективним та недостатнім запобіжним заходом, оскільки у пору воєнного стану обвинувачений як солдат відповідно до вимог Конституції України та Законів України «Про військову службу і військовий обовязок»

4) Застава у даному випадку буде неефективним та недостатнім запобіжним заходом, оскільки обвинувачений як безробітний не володіє достатнім майновим станом, щоб сплатити заставу, визначену судом відповідно до п.3 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та п.1 абз.1 ч.5 ст.182 КПК України для тяжкого злочину, а саме у розмірі 20-60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (60 тис. 560 грн.242 тис. 240 грн.).

Відповідно до вимог п.5 ч.1 і ч.8 ст.177 КПК України до військовослужбовців, які у пору воєнного стану обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.407 КК України, застосовується винятково найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У свою чергу слід зазначити, що тримання під вартою у даному випадку буде ефективним та достатнім запобіжним заходом, оскільки:

1) як несудима особа обвинувачується у скоєнні злочину, за який передбачено покарання на строк до 5 poків, а тому вiдпoвiднo до п.4 ч.2 ст.183 КК України до нього може бути застосоване тримання пiд вартою;

2) необрання йому тримання під вартою призведе до того, що він з високою долею ймовірністі знову вчинятиме ухилення від військової служби, що суперечить його обов`язкам як військовослужбовця відповідно до Конституції України та Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок»; у контексті практики ЄСПЛ стосовно тлумачення ст.5 Конвенції, виправдовують тримання під вартою задля унеможливлення скоєння обвинуваченим нових умисних тяжких злочинів, оскільки біографія, попередні судимості та поточна поведінка ОСОБА_4 вказують на загрозу продовження скоєння тривалого військового кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КПК України; оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, законодавець відповідно до ч.6 ст.177 КПК України визначив єдиним допустимим запобіжним заходом у цьому випадкові тримання під вартою через максимально високий рівень суспільної небезпеки цього діяння.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні, наголосивши на тому, що обвинувачений повторно вчинив правопорушення, у якому обвинувачується (самовільне залишення місця служби) під час розгляду питання про звільнення його від кримінальної відповідальності для продовження ним служби, а тому має високу схильність до вчинення правопорушень. На питання слідчого судді повідомив, що підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , яке перебуває в суді, призначено головуючим суддею ОСОБА_7 на 18.09.2025 на 13-30 годину.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, захисник вважає, що прокурором не обґрунтовано жодного ризику, зазначеного у клопотанні, просить відмовити у задоволенні клопотання та надати її підзахисному можливість віднайти військову частину для проходження служби як військовозобов`язаній особі. Просила змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений повністю підтримав позицію свого захисника, пояснив, що не вбачає смислу кудись тікати, бажає надалі проходити військову службу, відповідно до висновку ВЛК є обмежено придатним, оскільки у нього видалена селезінка. Зазначив, що під вартою перебуває з 02.06.2025, ВЛК не проходив вже 2 роки, а тому потребує перепроходження комісії. Також вказав, що має зареєстроване місце проживання у м. Дрогобичі Львівської області, після самовільного залишення частини перебував у дівчини, проживав у м. Кривий Ріг. Конкретного місця перебування у разі застосування йому запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчому судді не назвав.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановила наступне.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02.07.2025 ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.07.2025.

24.07.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, скеровано до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_7 від 24.07.2025 підготовче судове засідання призначено на 18.09.2025 на 13-30 годину.

Відповідно до частини 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

На переконання слідчого судді вказана норма закону розрахована на ті випадки, коли підготовче судове засідання не може бути проведено з поважних причин, зокрема, не може бути сформована колегія суддів, хвороба судді, якому розподілена справа, тощо, але, аж ніяк не призначення підготовчого судового засідання суддею поза межами строку запобіжного заходу, що має місце в даному випадку.

Проте, слідчий суддя, з урахуванням наявності норми кримінального процесуального закону, що надає слідчому судді право на розгляд клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою після направлення обвинувального акту до суду, закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого 30.07.2025, призначення підготовчого судового засідання у справі на 18.09.2025, вважає за можливе розглянути вказане клопотання.

Кримінальним процесуальним Кодексом України не визначено вимоги до клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому після направлення обвинувального акту до суду до проведення підготовчого судового засідання, проте, на переконання слідчого судді, вказане клопотання за своїм змістом щодо ризиків має відповідати вимогам, визначеним ст. ст. 184, 199 КПК України, з урахуванням певної стадії кримінального провадження, а саме: досудове розслідування завершено і справа передана до суду, але ще не прийнята до розгляду, не може доводитись обґрунтованість підозри, а відповідно немає потреби у висвітленні доказів на її обґрунтування, бо слідчий суддя за наявності обвинувального акту не уповноважений оцінювати обґрунтованість підозри, деякі ризики, визначені ст.177 КПК, не можуть існувати на даній стадії кримінального провадження тощо.

Після направлення обвинувального акту до суду за змістом ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу може оцінювати тільки ризики, зазначені у ч.1 ст.177 КПК України, та докази їх існування.

Згідно змісту клопотання ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, і обвинувальний акт направлено до Херсонського міського суду Херсонської області.

Щодо ризиків, то прокурором зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ст.177 КПК України.

На переконання слідчого судді ризику переховування від суду не існує, оскільки обвинувачений не переховувався, тобто спеціально не створював умов, щоб уникнути переслідування. В даному випадку має місце безвідповідальна поведінка обвинуваченого щодо його обов`язків. Крім того, слід звернути увагу на те, що зареєстроване місце проживання обвинуваченого у м. Дрогобичі Львівської області є досить віддаленим місцем від розташування органу, який здійснював досудове розслідування, та суду, на розгляді якого перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , що може призвести до затягування судового розгляду. Обвинувачений не зміг чітко та конкретно пояснити де він зможе перебувати у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, яким чином він зможе прибувати у судові засідання.

За викладених обставин слідчий суддя вважає, що існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Саме вказаний ризик може істотно впливати на своєчасний судовий розгляд кримінального провадження.

Обвинувачений неодноразово судимий за вчинення різних за характером злочинів, що вказує на схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень. Отже, існує ризик вчинення кримінальних правопорушень.

Наявність вказаних ризиків, обставини життя обвинуваченого, його поведінка під час розгляду клопотання дають підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, приймаючи до уваги, що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а підготовче судове засідання у справі за обвинувальним актом призначено на 18.09.2025, тому слідчий суддя, приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.09.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 02.07.2024 розмір застави не визначався. Під час розгляду даного клопотання слідчий суддя також не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.132, 177, 178, 179, 183, 184, ч. 5 ст. 194, ч. 6 ст. 199, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 вересня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1