Справа № 297/2536/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 серпня 2025 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , ппри секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 02.04.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка Луганської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до Берегівського районного суду Закарпатської області із клопотанням погодженим прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 02.04.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення громадянин України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статті віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, сприяв шляхом надання вказівок, порад та засобів незаконному переправленню через державний кордон України громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцю АДРЕСА_3 за наступних обставин.Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в невстановлений слідством час, місці та спосіб домовились з невстановленою досудовим розслідуванням особою, про організацію їхнього незаконного переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску, за грошову винагороду, яка залежала від конкретної домовленості з вказаними особами та становила від 13000 доларів США до 20000 доларів США за відповідну особу та в подальшому керували їх діями, як особами, які бажають незаконно перетнути державний кордон України та вичікування слушного часу для переправлення через кордон України.В подальшому, в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений слідством спосіб ОСОБА_5 за винагороду погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи сприяти у незаконному переправленні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України. Зокрема, в невстановлений досудовим розслідуванням день але не пізніше 17.06.2025 за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи громадянин ОСОБА_5 на транспортному засобі марки Lexus RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув до залізничного вокзалу с. Карпати, Мукачівського району, де на нього вже чекав ОСОБА_7 , здійснив його посадку до салону вказаного транспортного засобу, після чого всі разом вирушили до с. Вільхівка Хуського району. Приїхавши до вказаного місця, ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_7 заселитись в готелі Динамо, який розташований в с. Вільхівка Хуського району по вул. Шкільна, 8б, з метою вичікування подальших вказівок та маршруту руху для незаконного переправлення його через державний кордон України. Крім цього, під час заселення до вказаного готелю, ОСОБА_7 надав ОСОБА_5 раніше обумовлену грошову винагороду в сумі 13000 доларів США за сприяння в незаконному переправленню його через державний кордон України.Наприкінці червня 2025 року до вказаного готельного комплексу «Динамо», заселився і громадянин ОСОБА_8 , який також мам намір здійснити незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску та користувався послугами тих самих осіб, які організовують незаконне переправлення через державний кордон України гр. ОСОБА_7 .В подальшому, 02.07.2025 в невстановлений слідством час, громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу вказаного готельного комплексу «Динамо», до якого прибули представники територіального центру комплектування та соціальної підтримки (РТЦК та СП) та Державної прикордонної служби України, які в подальшому затримали останніх у спробі незаконного перетинання державного кордону України та яких було передано представникам РТЦК та СП. Після затримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було направлено для проходження військової служби до лав Національної гвардії України, з дислокацією на території одного з населених пунктів Хустського району Закарпатської області.Приблизно 18.07.2025 року ОСОБА_5 , який раніше брав участь у схемі незаконного переправлення громадян через державний кордон, зокрема здійснювала зустріч ОСОБА_7 у населеному пункті Карпати та його подальше поселення в готель, зателефонувала до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і запропонувала повторно здійснити незаконне переправлення їх через державний кордон України поза пунктом пропуску, на що останні погодилися на дану пропозицію.21.07.2025 року, діючи за вказівкою ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 самовільно залишили територію однієї з військових частин Хустського району, де проходили військову службу, та попрямували до невстановленого досудовим розслідуванням місця, де на них вже очікував гр. ОСОБА_5 на транспортному засобі марки Lexus RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в подальшому здійснив їхню посадку до салону вказаного транспортного засобу, після чого всі разом вирушили до м. Берегове. Приїхавши до вказаного місця, ОСОБА_5 надав вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заселитись в готелі My Home Apart, який розташований в м. Берегове по вулиці Шевченка, 124Б, з метою вичікування подальших вказівок та маршруту руху для незаконного переправлення його через державний кордон України.В подальшому, 26.07.2025 в невстановлений слідством час, за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи громадянин ОСОБА_5 на транспортному засобі марки Lexus RX 300, реєстраційний номер НОМЕР_1 , прибув до вказаного готелю My Home Apart, де на нього вже чекали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , здійснив їхню посадку до салону вказаного транспортного засобу, після чого всі разом вирушили до іншого невстановленого досудовим розслідуванням готелю, з метою вичікування слушного часу для їхнього незаконного переправлення через кордон України, а в подальшому 27.07.2025 ОСОБА_5 на вказаному транспортному засобі марки Lexus RX 300 перевіз вже останніх до квартири АДРЕСА_4 , з метою вичікування слушного часу для незаконного їхнього переправлення через кордон України та в якій вже перебували ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_6 , які також в невстановлений досудовим розслідуванням день, в невстановлений слідством час, місці та спосіб домовились за грошову винагороду з невстановленою досудовим розслідуванням особами, про організацію їхнього незаконного переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску.У подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа, продовжуючи свій злочинний намір з метою сприяння у незаконному переправленні вищевказаних громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, 02.08.2025 о 23 годині 14 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в свою чергу перебували в квартирі АДРЕСА_4 , з метою вичікування слушного часу для незаконного переправлення їх через кордон України, були викриті та затримані працівниками поліції Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

15 серпня 2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 02.08.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання проведеними зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення транспортного засобу для впізнання проведеним зі свідком ОСОБА_7 ; протоколом огляду предмета від 06.08.2025;протоколом огляду предмета від 08.08.2025 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як зазначає слідчий під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_12 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та інших учасників кримінального провадження та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Захисник ОСОБА_4 заперечив щодо вказаного клопотання, оскільки вважає його безпідставним та просив застосувати до підозрюваного менший розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, 02.04.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 відомості про кримінальні правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

15 серпня 2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 02.08.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання проведеними зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення транспортного засобу для впізнання проведеним зі свідком ОСОБА_7 ; протоколом огляду предмета від 06.08.2025;протоколом огляду предмета від 08.08.2025 та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу (частина 1).

Відповідно до п. 5 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та тяжкість покарання, що йому загрожує.

Разом з тим, в ході судового розгляду клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до дев`яти років, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, та має реальні можливості покинути територію України.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, на думку слідчого судді, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, з врахуванням встановлених обставин, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведеним, таким, що підлягає задоволенню.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, фактичних обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб не викликати у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, характер та тяжкість кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , а саме вчинення такого у період воєнного стану, та вважає, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У зв`язку з вищезазначеним, слідчий суддя вважає, визначити заставу у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 гривень (сімсот п`ятдесят сім тисяч) гривень 00 коп.., що буде достатнім для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя вважає, що в разі внесення підозрюваним застави, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату її закінчення в межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КПК України, ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 176-178, ст. 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 02.04.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 гривень (сімсот п`ятсот сім) гривень 00 коп..

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі. У разі внесення застави у визначеному розмірі ОСОБА_5 повинний бути звільнений з-під варти. З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі звільнення ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі Берегівського району, Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування із свідками експертами, спеціалістами у кримінальному провадженні №0000145 від 02.04.2025 року;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали закінчується 15 жовтня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13