ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/568/25
УХВАЛА

"23" травня 2025 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного 03.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного 03.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, в якому вона просить скасувати арешт на майно, а саме: порожні накладні та платіжні інструкції, вилучені з салону автомобіля, які поміщені до спец пакету НПУ №WAR1851853, накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2025.

В обґрунтування клопотання зазначено, що наразі вказаний у клопотанні речі вже оглянуті слідчим про що складено процесуальний документ, слідчі дії щодо цих речей проведені. Таким чином, у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт наразі потреба відпала.

Від захисника ОСОБА_3 надійшла заява відповідно до якого просить клопотання розглянути за її відсутності та задовольнити.

Від слідчої ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 в судове засідання надійшла заява, відповідно до якої проти задоволення клопотання не заперечують, оскільки вказані речі вже оглянуті.

Суд, дослідивши надані матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Частина 2 статті 131 КПК України визначає арешт майна одним із видів заходів забезпечення.

Частиною 3 статті 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Враховуючи вищезазначені норми законодавства, Суд при вирішенні питання щодо скасування арешту повинен встановити чи арешт накладено обґрунтовано та чи не відпала потреба в застосуванні даного заходу забезпечення на момент розгляду клопотання.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2025 в справі № 187/568/25 накладено арешт на речі із забороною використовувати, відчужувати та розпоряджатися вилучені під час проведення обшуку автомобіля «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в тому числі і на порожні накладні та платіжні інструкції, вилучені з салону автомобіля, які поміщені до спец пакету НПУ № WAR1851853.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на вказане майно була наявність розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відтак є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, оскільки слідчий та прокурор в даному провадженні не заперечує про скасування арешту, так як вказані речі вже оглянуті, що свідчить про те, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 100, 131-132, 167-169, 170-171, 309 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеного 03.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000341 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт на майно, а саме: порожні накладні та платіжні інструкції, вилучені з салону автомобіля, які поміщені до спец пакету НПУ №WAR1851853 накладений ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2025.

Копію ухвали для виконання направити до ВП № 10 Дніпровського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1