Справа № 202/3649/25
Провадження № 1-кс/202/4395/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

12 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000626 від 13.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_4 звернулася з клопотанням, в якому просить частково скасувати арешт, накладений на автомобіль «Mitsubishi Colt» номерний знак НОМЕР_1 , власником якого вона є, а саме в частині володіння та користування, посилаючись на те, що, на її думку, у кримінальному провадженні було проведено всі необхідні слідчі дії.

Власник майна ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала.

Слідчий і прокурор у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату і час розгляду клопотання, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши власника майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею установлено, що СВ ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000626 від 13.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.04.2025 за участю автомобіля марки «Mitsubishi Colt» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , яка допустила наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід отримав тілесні ушкодження.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2025 року був накладений арешт на автомобіль «Mitsubishi Colt» номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування ним.

При вирішенні питання про скасування арешту майна слідчий суддя виходить із того, що за положеннями частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, частиною другою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Норми частини другої статті 173 КПК України зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя враховує, що згідно з ухвалою слідчого судді арешт на автомобіль марки «Mitsubishi Colt» номерний знак НОМЕР_1 був накладений із метою збереження його як речового доказу.

Об`єктивних підстав вважати, що арешт накладено необґрунтовано чи потреба в подальшому арешті відпала, немає.

Так, в своїй заяві власник автомобіля посилається на те, що, на її думку, всі необхідні слідчі дії з автомобілем проведені.

Водночас будь-яких доказів не надала, конкретних слідчих та процесуальних дій, які проводилися у кримінальному провадженні, не навела, заперечувала проти відкладення розгляду та витребування матеріалів досудового розслідування, наполягаючи на розгляді її клопотання за наявними матеріалами,

Отже, приймаючи до уваги, що автомобіль «Mitsubishi Colt» номерний знак НОМЕР_1 визнаний речовим доказом, слідчому судді не надано даних щодо закінчення досудового розслідування або проведення у кримінальному провадженні основних слідчих і процесуальних дій, слідчий суддя вважає, що підстави вважати, що потреба в арешті майна відпала, відсутні.

Слідчий суддя вважає, що арешт майна залишається виправданим, оскільки досудове розслідування здійснюється за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, вилучений з місця ДТП автомобіль містить сліди цього злочину, на цей відсутні підстави вважати, що у кримінальному провадженні були проведені всі слідчі і процесуальні дії, пов`язані з дослідження автомобіля.

Отже, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права власника майна.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна необхідно відмовити, так як об`єктивні підстави для скасування арешту майна на даному етапі досудового розслідування не доведені, потреба в арешті майна на сьогодні не відпала.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя звертає увагу, що власник або володілець майна не позбавлені можливості в подальшому ставити питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна автомобіля «Mitsubishi Colt» номерний знак НОМЕР_1 в частині заборони користування відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_6