Справа № 309/847/25
Провадження № 1-кс/309/357/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та клопотання прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000588 від 18.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що на початку березня 2025 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, із корисливих мотивів, вступив в попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які безпосередньо шляхом контактування з іншими невстановленими особами займались організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

В подальшому 09 березня 2025 року приблизно 09 годині, ОСОБА_4 отримавши пряму вказівку від невстановленої особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, сприяючи незаконному переправленню осіб через державний кордон України, на об`їзній дорозі м. Хуст, а саме на АЗС «БРСМ» зустріти особу під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , якому у зв`язку із введенням на території України «Воєнного стану» і обмеженням виїзду за кордон осіб чоловічої статі з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69 "Про загальну мобілізацію", заборонено виїзд за кодон, та який мав намір виїхати за межі України, шляхом незаконного перетину Державного кордону України, поза межами пункту пропуску.

Під час даної особистої зустрічі 09.03.2025 приблизно о 13:15 годин, ОСОБА_4 , роз`яснив особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , що його на автомобілі марки «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1 буде доставлено до місця проживання ОСОБА_4 у АДРЕСА_1 де проведено додатковий інструктаж з приводу незаконного переправлення ОСОБА_6 через Державний кордон України

Після цього, 09.03.2025 приблизно о 13:20 годин, будучи у АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , останній наказав особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 передати йому раніше обумовлені із невстановленою особою, грошові кошти у сумі 4500 доларів США, для їх перерахунку та подальшої передачі частини грошових коштів невстановленій досудовим розслідуванням особі. Також, проінструктував ОСОБА_6 про порядок перетину контрольного посту «Велятино» працівників Державної прикордонної служби України, як себе поводити, та повідомляти що їде на відпочинок для лікування у санаторії «Теплі води» у с. Велятино Хустського району Закарпатської області, щоб не був викритий його намір незаконного перетину Державного кордону України, працівниками Державної прикордонної служби України

В подальшому, ОСОБА_4 при телефонній розмові на гучномовці із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав пряму вказівку перерахувати надані ОСОБА_6 раніше обумовлені грошові кошти та упевнитись у їх правильній кількості. Крім цього, при даній телефонній розмові, невстановлена досудовим розслідуванням особа, запевнила ОСОБА_6 , що він успішно та безперешкодно незаконно перетне Державний кордон України, якщо буде дотримуватись всіх їхніх інструкцій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, спільно з невстановленою слідством особою, отримав раніше обумовлені грошові кошти у сумі 4500 доларів США, проінструктував ОСОБА_6 , про порядку перетину контрольного посту «Велятино» та запевнив у успішному незаконному перетині Державного кордону України. Крім цього, повинен був надати транспортний засіб таксі, а саме автомобіль марки «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1 для доправлення ОСОБА_6 через контрольний пост у с. Велятино Хустського району для отримання подальших вказівок невстановленою досудовим розслідуванням особою з приводу незаконного перетину державного кордону України, однак був викритий працівниками правоохоронних органів.

Беручи до уваги вищевикладене, встановлена достатність доказів, для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

09.03.2025 о 19:05 годин, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 громадянину України, не судимому затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

10.03.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Оголошена ОСОБА_4 підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовується здобутими в ході досудового розслідування доказами.

11.03.2025 ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб, до 07.05.2025.

Керівником Хустської окружної прокуратури 02 травня 2025 року в порядку п. 1 ч. 2 ст. 294 КПК України, строки досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 10 червня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду від 03.05.2025 продовжено строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до 10.06.2025.

05.06.2025 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до суду.

Беручи до уваги те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, і останній в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідка у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти нове кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить клопотання задовольнити.

Захисником ОСОБА_5 подано клопотання про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання вмотивоване тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків. До клопотання до долучено матеріали НСРД де організатором злочину виступає не ОСОБА_4 , а ОСОБА_7 та інша невстановлена особа. Отже ОСОБА_4 не організовував жодних незаконних перевезень та переправлень через кордон. Його лише попросили зустріти людей та відвезти на відпочинок, корисливого мотиву він не мав. Також просить урахувати стан здоров`я підозрюваного якому встановлено діагноз вірусний гепатит, хронічний панкреатит, фіброз печінки. Щодо ризиків, то такі відсутні, ОСОБА_4 жодним чином не намагається переховуватися від слідства, у зв`язку із введенням воєнного стану виїхати за кордон не може, впливати на свідків також не може, оскільки такі співпрацюють з органами слідства.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому. Вказує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, а інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Враховуючи тяжкість злочину, підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Наразі обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до суду, однак підготовче судове засідання ще не призначено, а тому вирішення даного питання належить до повноважень слідчого судді.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт. Вказує, що ОСОБА_4 не вчиняв жодних дій з організації незаконного переправлення через державний кордон. Його лише попросили зустріти та відвезти людей на відпочинок. Просить взяти до уваги медичні документи, які підтверджуються стан здоров`я підозрюваного, зокрема діагноз: вірусний гепатит, хронічний панкреатит.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав захисника. Ствердив, що не причетний до злочину, його лише попросили підвезти людину. Він нічого не організовував, ніяких грошей не отримував, у нього навіть немає можливості сплатити заставу.

За таких обставин, слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст.332 КК України за вище наведених обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження, в ході якого підозрюваному, 10.03.2025 повідомлено про підозру у вчинені вказаного злочину та наразі подано до слідчого судді дане клопотання про продовження строку запобіжного заходу, аналізуючи яке на дотримання положень КПК України слідчий суддя враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підозрюваному ОСОБА_8 ухвалою слідчого судді від 11.03.2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Хустського районного суду від 03.05.2025 продовжено строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 до 10.06.2025.

05.06.2025 обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлено до суду, відомості про призначення підготовчого судового засіданні у даному кримінальному провадженню відсутні, а отже в силу приписів ч.6 ст. 199 КПК України, питання щодо продовження строку тримання під вартою відноситься до компетенції слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому суд відхиляє усі твердження сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, оскільки з долучених до клопотання матеріалів НСРД убачається, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення даного кримінального правопорушення. Та обставина, що НСРД здійснювалися відносно також інших осіб (які виконували функцію безпосередніх організаторів), не виключає можливу причетність і ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення та відповідно не ставить під сумнів обґрунтованість висунутої йому підозри.

Слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , не одружений, не працюючий, із середньою освітою, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання. Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку.

Приймаючи рішення щодо продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 9 років, усі свідки у даному кримінальному провадженні ще не допитувалися, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3 ч.1 ст. 177, п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків є необґрунтованим. Суд враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення, а також специфіку даного злочину, вважає, що ризик переховування ОСОБА_4 від слідства і суду, у тому числі й шляхом перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску, існує. Також існує ризик впливу ОСОБА_4 на свідків, а та обставина, що свідки у кримінальному проваджені залучені органом досудового розслідування на умовах конфіденційного співробітництва, не може повністю виключати такий ризик, позаяк одного зі свідків ОСОБА_4 бачив на власні очі та спілкувався з ним (тобто йому може бути відомі дані особи свідка).

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`який запобіжний заході для запобігання наявним ризикам.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування. До того ж такий строк перебування обвинуваченого під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Продовжуючи тримання під вартою обвинуваченому, суд застосовує таке обмеження його права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинуваченого до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на відсутність міцних соціальних зв`язків, на думку суду застосування до ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Посилання сторони захисту на стан здоров`я підозрюваного, суд відхиляє, позаяк не надано належних медичних документів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_4 таких проблем зі здоров`ям, які б виключали можливість перебування його під вартою, а також щодо неможливості неналежного його лікування в приміщенні СІЗО. Стороною захисту долучено медичні виписки згідно яких ОСОБА_4 встановлено діагноз вірусний гепатит С, хронічний панкреатит, фіброз печінки. Водночас не надано доказів, що отримання відповідного лікування неможливе в умовах СІЗО. А отже такі виписки не підтверджують наявність у ОСОБА_4 таких проблем зі здоров`ям, які б виключали можливість перебування його під вартою.

Відтак у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.

Також, суд враховує вимоги ст. 183 КПК України та вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 вказаного Кодексу, а саме 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 121 120 гривень та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора та суду; повідомляти слідчого прокурора та суд про своє місце проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон.

Згідно ч.6 ст.194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000588 від 18.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.332 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, тобто з 10 червня 2025 року по 08 серпня 2025 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 121 120 грн. (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн., що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний рахунок :

Отримувач коштів - ТУ ДСА України в Закарпатській області;

Код отримувача (код ЄДРПОУ) 26213408;

Банк отримувача ДКСУ м. Київ ;

Код банку отримувача (МФО) 820172;

Рахунок отримувача UA 0018501

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого прокурора та суду; повідомляти слідчого прокурора та суд про своє місце проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Ужгородського слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Ужгородського СІЗО негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Хустський районний суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити обвинуваченому негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 09.06.2025 о 09 год. 20 хв.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1