Справа № 536/1496/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кременчука кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,-

Встановив:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження. В обґрунтування клопотання вказує, що ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що внаслідок його неправомірних дій як директора ТОВ «Глобино Агро» було заподіяно шкоду охоронюваним законом державним інтересам, в особі Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області внаслідок забруднення земель, загальною площею 3,7791 (розташованою між с. Демидівка та с. Гульки до р. Псел), які на праві комунальної власності належать вказаній сільській раді на суму 514 016 гривень 88 копійок та фізичній особі ОСОБА_7 , внаслідок забруднення земельної ділянки з кадастровим номером :10:000:0083 площею забруднення 2 га на суму 114 950 гривень. Інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239 КК України, належить до нетяжких кримінальних правопорушень. Обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення вперше, свою вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення з моменту його вчинення і до розгляду справи судом, повністю добровільно відшкодував завдану шкоду, інших кримінальних правопорушень не вчиняв. Відповідно до довідки головного агронома ТОВ «Глобино Агро» в 2024 році на земельній ділянці з кадастровим номером :10:000:0083 було здійснено наступні заходи: боронування (закриття вологи); передпосівна культивація; посів сої; внесення засобів захисту (обробка гербіцидом); внесення засобів захисту (обробка фунгіцидом та інсектицидом); внесення засобів захисту (обробка гербіцидом); пряме комбайнування культури. Відповідно до протоколу досліджень № 65.24 від 16.12.2024 року з Лабораторії гігієни ґрунту та відходів ДУ «Інститут громадського здоров`я імені О.М. Марзєєва НАМН України» було надано ґрунти з раніше забрудненої земельної ділянки, яка належить потерпілій ОСОБА_7 для проведення санітарно-хімічних досліджень проб ґрунту на вміст в них хлоридів, фосфатів, амонійного азоту, органічної речовини, нафтопродуктів. Відповідно до висновку, виконаного завідувачем кафедри екології, збалансованого природокористування та захисту довкілля Полтавського державного аграрного університету, доктором сільськогосподарських наук, професором П.В. Писаренко, затвердженого проректором з науково-педагогічної, наукової роботи Полтавського державного аграрного університету, професора ОСОБА_8 чітко встановлено, що аналізуючи протокол досліджень Лабораторії гігієни ґрунту та відходів ДУ «Інститут громадського здоров`я імені О.М. Марзєєва НАМН України» № 65.24 від 13.12.2024 року можна зробити висновок про те, що внаслідок науково-обґрунтованих заходів обробітку ґрунту та рекультивації, показники вмісту хлоридів, фосфатів, нітратів амонійного азоту не перевищував нормативи гранично допустимих концентрацій неюезпечних речовин у ґрунтах. Натомість показники вмісту органічної складової ґрунту підвищилась на 14,2-24,17%, що безперечно є позитивним явищем оптимізації поживного режиму ґрунту і в майбутньому безперечно призведе до підвищення врожайності сільсьгосподарських культур. Також, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до Полтавського державного аграрного університету з заявою про проведення дослідження якості ґрунту, який був забруднений 31.05.2024 року внаслідок потрапляння в нього шкідливих речовин, який знаходиться на території Омельницької сільської ради. Відповідно до звіту Полтавського державного аграрного університету вказано, що ознак забруднення токсичними екзогенними речовинами на всіх досліджуваних ділянках не виявлено, що підтверджує той факт, що на даний час обвинуваченим були усунуті негативні наслідки, які утворились внаслідок його протиправного діяння. Окрім цього, обвинувачений звернувся до державної установи «Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМН України» щодо проведення досліджень ґрунту, який був забруднений та знаходиться на земельних ділянках Омельницької сільської ради. Відповідно до протоколу досліджень № 25/1.25 від 05.2025 року забруднення ґрунту також на даний час відсутнє. Таким чином, на час розгляду даної справи, в житті обвинуваченого ОСОБА_6 відбулись такі позитивні зміни, які з великою долею ймовірності свідчать, що він в майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення, і перестав бути суспільно небезпечним. Окрім цього, на даний час також втратило суспільну небезпечність і діяння ОСОБА_6 , оскільки він повністю усунув негативні наслідки, які були спричинені забрудненням земель.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України та закриття кримінального провадження, просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого. Вказав, що з наданого клопотання та долучених до нього матеріалів не можливо точно встановити де саме взяті проби та в межах яких земельних ділянок; не вказано, про проведення яких робіт йдеться по земельній ділянці, яка на праві комунальної власності належить Омельницькій сільської раді Кременчуцького району Полтавської області. Вважає, що відсутні підстави вважати, що обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним та діяння також втратило суспільну небезпечність.

Представник потерпілого Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав в провадження суду клопотання про проведення розгляду справи за його відсутності, вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник - адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, від представника потерпілої надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності потерпілої, та у зв`язку з усуненням негативних наслідків, які спричинили забруднення землі та сплатою грошової компенсації потерпілій в повному обсязі, сторона потерпілої особи не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Згідно вимог ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зі змісту положень ст. 48 КК України слідує те, що особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки. Однак, для визнання того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилася, суду необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення злочину, а й те, в чому полягає її зміна на час розгляду справи, та навести в судовому рішенні конкретні дані, які свідчили б про зміну обстановки та втрату діянням чи особою суспільної небезпечності.

Таким чином, для застосування положень ст. 48 КК України суду належить встановити, як факт вчинення особою злочину, так і обставини, які свідчать про можливість звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки за конкретних відповідних підстав.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звертається до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст.48 КК України підстав закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України - це право, а не обов`язок суду, який вирішує дане питання.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду викладеного в поставові від 06 грудня 2023 року по справі № 715/396/23 (провадження № 51-3975км23), статтею 48 КК України передбачено дві окремі самостійні підстави до звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Втратою діянням суспільно небезпечного характеру є або повна втрата ним суспільної небезпечності, або втрата її в такій мірі, за якої діяння через малозначність не може бути визнане судом кримінальним правопорушенням, оскільки воно не заподіяло і не здатне заподіяти істотну шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам (ч. 2 ст. 11 КК України). Як правило, для кримінальних правопорушень із формальним складом заподіяння істотної шкоди законодавець пов`язує із самим фактом їх вчинення.

Така втрата може мати місце насамперед унаслідок швидких змін у тих чи інших сферах життя суспільства, за яких законодавець не встигає відповідним чином змінити ознаки складу кримінального правопорушення, ухвалити рішення про його декриміналізацію, за умови, що діяння, яке є суспільно небезпечним у момент його вчинення, може втратити цю властивість через зміни, що сталися у суспільстві, державі тощо.

Приписи ст. 48 КК України можуть застосовуватися і в разі, якщо після вчинення кримінального правопорушення обстановка змінилася таким чином, що внаслідок цього особа, яка його вчинила, перестала бути суспільно небезпечною, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що об`єктивно унеможливлюють вчинення цією особою нового кримінального правопорушення. Встановлення такої обстановки має значення для оцінювання її зміни і впливу на суспільну небезпечність даної особи під час кримінального провадження і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь.

Пунктом п.1 ч.2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності відбувається у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (ст.44 КК України).

Наслідком звільнення особи від кримінальної відповідальності, відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, є закриття кримінальне провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

В обґрунтування заявленого клопотання захисник посилається на те, що обвинувачений свою вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення з моменту його вчинення і до розгляду справи судом, повністю добровільно відшкодував завдану шкоду, інших кримінальних правопорушень не вчиняв. Окрім цього, на даний час також втратило суспільну небезпечність і діяння ОСОБА_6 , оскільки він повністю усунув негативні наслідки, які були спричинені забрудненням земель.

З обвинувального акту вбачається, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 як директора ТОВ «Глобино Агро» охоронюваним законом державним інтересам, в особі Омельницької сільської ради Кременчуцького району, заподіяно шкоду внаслідок забруднення земель, загальною площею 3,7791 (розташованих між с. Демидівка та с. Гуньки до р. Псел), які на праві комунальної власності належать вказаній сільській раді на суму 514 016 грн. 88 коп. та фізичній особі ОСОБА_7 , внаслідок забруднення земельної ділянки з кадастровим номером :10:000:0083 площею забруднення 2 га на суму 114 950 грн.

Суд вважає непереконливими доводи сторони захисту, що діяння ОСОБА_6 та його особа втратили свою суспільну небезпечність внаслідок зміни обстановки через те, що негативні наслідки, які настали від кримінального правопорушення, перестали існувати, що шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, відвернута, оскільки, зокрема ОСОБА_6 повністю усунув негативні наслідки, які були спричинені забрудненням земель. Належних мотивів щодо того, яким чином той факт, що ОСОБА_6 провів рекультивацію та іншу обробку земельних ділянок впливає на можливість його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення проти довкілля, де об`єктом посягання є екологічно безпечний стан земель, який визначає придатність для їх використання за призначенням, не наведено.

Земля, як зазначено в ст. 14 Конституції України, є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Займаючи домінуюче місце серед інших природних багатств, вона не може розглядатися ізольовано від інших елементів природи і виступає складовим елементом єдиної екологічної системи. Особливість землі як об`єкта природи полягає в тому, що вона відіграє важливу економічну роль у житті суспільства й особливу самостійну цінність як необхідна умова життєдіяльності людини.

Перевіркою матеріалів провадження судом не встановлено відомостей, котрі б вказували, що обстановка навколо ОСОБА_6 зазнала таких змін, що унеможливлює вчинення останніми нового злочину або, що вчинене ними діяння втратило суспільну небезпечність, як і доказів того, що останній перестав бути суспільно небезпечною особою, не надані такі докази суду і стороною захисту.

Визнання вини у повному обсязі, щире розкаяння, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення в аспекті застосування приписів ст. 48 КК України не свідчать про наявність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, а притаманних такому звільненню змін, які свідчать про те, що особа втратила суспільну небезпечність, судом не встановлено.

Клопотання захисника не містить обґрунтування того, що в суспільстві чи Державі відбулися такі зміни, що дають підстави сприймати забруднення земель відходами шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинило небезпеку для довкілля, про які йдеться в обвинувальному акті, як такі, що втратили суспільну небезпечність.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 284, 288, 369 КПК України, суд,

Ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України та закриття кримінального провадження відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 30.06.2025.

Суддя ОСОБА_1