Житомирський апеляційний суд
Справа №296/7941/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/538/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Житомирський апеляційний суд

у складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю : секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження №296/7941/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 23.07.2025, якою продовжено підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м.Житомира, зареєстрованому за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.08.2025 без визначенням розміру застави,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід, у виді цілодобового домашнього арешту. За неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити розмір застави у розмірі, що відповідає 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає, ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчій суддя не обгрунтував неможливість застосування застави як альтернативного запобіжного заходу та не врахував дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, а саме цивільну дружину. Вважає підозру необґрунтованою, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не доведеними.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 19.05.2025 слідчий за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , на строк 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання, слідчий вказав, що в провадженні слідчого відділу Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000024 від 02.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.186, ч.4 ст.189, ч.2 ст.289, ч.1 ст.304 КК України, з приводу того, що 30 грудня 2024 року близько 13.30 год. ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та невстановленою слідством особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, розподіливши між собою ролі вимагали в ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 3000 доларів США вигаданого боргу, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, приставивши до тулуба потерпілого ніж, а невстановлена слідством особа предмет, зовні схожий на пістолет, одягнувши на голову потерпілого заздалегідь підготовлений мішок, направились в напрямку провулку Вокзального та перевезли потерпілого ОСОБА_12 , до будинку АДРЕСА_3 , тим самим викравши його.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна групою осіб, в умовах воєнного стану, а саме відкрите заволодіння майном, яке належить ОСОБА_12 .

Не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, за мовчазної згоди ОСОБА_13 , застосовуючи погрози фізичного насильства та розправи, наказали потерпілому надсилати повідомлення з проханням переказати грошові кошти своїм знайомим, при цьому утримуючи останнього в салоні даного автомобіля поза його волею.

В свою чергу, ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека, на вимогу ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, за мовчазної згоди ОСОБА_13 , використовуючи свій мобільний телефон, за допомогою застосунку «Телеграм» надіслав повідомлення знайомим з проханням позичити кошти.

В подальшому близько 15.00 год. 30.12.2024 у ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , виник спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння автомобілем марки та моделі «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_12 .

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння вказаним автомобілем, ОСОБА_13 прибув до будинку, що по вулиці Вокзальна, 6-А в місті Житомирі, де знаходився припаркований автомобіль марки та моделі «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 , в салоні якого перебував ОСОБА_14 . Переконавши ОСОБА_14 в необхідності наданні допомоги його знайомому ОСОБА_12 , ОСОБА_13 таким чином увів останнього в оману та провів до будинку, що по АДРЕСА_3 .

Перебуваючи поруч з вказаним будинком, ОСОБА_11 , за мовчазної згоди ОСОБА_13 , погрожуючи застосуванням фізичного насильства, керуючись корисливим мотивом, заволодів ключами від автомобіля марки та моделі «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 , які знаходились в кишені штанів ОСОБА_14 , після чого передав їх ОСОБА_13 .

В подальшому, ОСОБА_13 прибув до будинку, що по вулиці Вокзальній, 6-А в місті Житомирі, поруч з яким знаходився припаркований автомобіль марки та моделі «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 , та шляхом відімкнення водійських дверцят за допомогою ключів, проник до салону вказаного автомобіля, привів у дію двигун та поїхав до будинку, що по провулку Вокзальному, 12 в місті Житомирі, де на нього чекали ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна групою осіб, в умовах воєнного стану, перебуваючи поблизу вказаного будинку та керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, проникли до салону автомобіля марки та моделі «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого продовжував знаходитись ОСОБА_13 та заволоділи належними потерпілому ОСОБА_12 грошовими коштами в сумі 120000 грн., мобільним телефоном марки та моделі «ОРРО А18» (8/128 Gb) вартістю 3027 грн. 25 коп., мобільним телефоном марки та моделі «MOTOROLA G04» (4/64 Gb) вартістю 3045 грн. 00 коп. та мобільним телефоном, марка та модель якого не встановлені, та який не становить для потерпілого майнової цінності, які знаходилось в бардачку вказано автомобіля. В подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ОСОБА_13 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на вимагання в потерпілого ОСОБА_12 грошових коштів, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , примусово, проти волі, за мовчазної згоди ОСОБА_13 та невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, використовуючи мобільний телефон потерпілого, зателефонували до ОСОБА_15 , якого намагалися ввести в оману повідомивши, що його знайомий ОСОБА_12 став учасником дорожньо-транспортної пригоди та повинен відшкодувати завдану шкоду. Погодившись допомогти ОСОБА_12 , ОСОБА_15 о 16:53 год. 30.12.2024 за допомогою застосунку «Mobile Banking» здійснив переказ коштів на банківську карту потерпілого АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 в сумі 20000 грн.

Не припиняючи своїх злочинних дій, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, примусово, проти волі потерпілого, за мовчазної згоди ОСОБА_8 та ОСОБА_11 використовуючи телефон потерпілого ОСОБА_12 за допомогою сервісу онлайн-кредитування «Moneyveo» та «Credit 7» о 17:54 год. та 18:10 год. 30.12.2024 здійснила оформлення кредитів на ім`я потерпілого ОСОБА_12 в сумі 5600 грн. та 6000 грн., які було зараховано на банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 .

В подальшому ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, за мовчазної згоди ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , наказали потерпілому ОСОБА_12 , який весь час продовжував знаходитись в автомобілі марки та моделі «Chevroler Lumina» д.р.н. НОМЕР_3 , пересісти в автомобіль марки та моделі «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 .

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на вимагання в потерпілого ОСОБА_12 грошових коштів, близько 18:00 год. 30.12.2024 ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, на автомобілі марки та моделі «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_13 , направилися до магазину «Траш», що по вулиці Івана Сльоти, 49-Б в місті Житомирі, при цьому утримуючи потерпілого ОСОБА_12 в салоні даного автомобіля поза його волею, тим самим незаконно позбавляючи його волі. Під час руху на вказаному автомобілі, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, за мовчазної згоди ОСОБА_13 продовжували вчиняти вимагання грошових коштів в потерпілого ОСОБА_12 , погрожуючи подальшою фізичною розправою.

Перебуваючи в магазині «Траш», що по вулиці Івана Сльоти, 49-Б в місті Житомирі, в період часу з 18.31 год. по 18.36 год. 30.12.2024 потерпілий ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека, на вимогу ОСОБА_8 , в присутності ОСОБА_13 , використовуючи свою банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , шляхом безконтактного розрахунку за товари через POS-термінал, здійснив обготівкування грошових коштів в загальній сумі 30000 грн., які забрав ОСОБА_8 .

В подальшому близько 19.00 год. 30.12.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , та невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, разом із потерпілим повернулись на автомобілі марки та моделі «ЗАЗ Daewoo Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 до будинку, що по АДРЕСА_3 , де на них продовжував чекати ОСОБА_11 , та повернули ключі від вказаного автомобіля ОСОБА_12 .

23.05.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 304 КК України.

27.05.2025 слідчим суддею Корольовського районного суду м. Житомира застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 днів, а саме до 23.07.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, слідчий вважав наявними ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 ряду умисних кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 304 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого, а саме : протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_12 від 02.01.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 02.01.2025; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 03.04.2025; протоколом впізнання особи за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_12 від 15.04.2025; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_12 від 06.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.04.2025; протоколом впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 від 13.04.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 04.04.2025; протоколом огляду предмета (відеозаписів) від 20.01.2025, іншими матеріалами кримінального провадження.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, неодружений, не має на утриманні дітей, чи будь-яких утриманців, має місце реєстрації проте проживає фактично в іншому місці та доведеність прокурором високого ступеню ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що жодний більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Так, ризик переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні обгрунтований тим, що злочини вчинено щонайменше 4 особами, та потерпілі та свідки ще не допитані судом, а тому підозрюваний ОСОБА_17 може вчиняти спроби впливати на них, шляхом переконання, залякування чи схиляння до зміни наданих ним показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення обгрунтований тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні декількох умисних кримінальних правопорушеннях, постійного заробітку чи інших доходів з офіційних джерел не має, а характер вчинення умисних тяжких злочинів проти власності, інкримінованих ОСОБА_8 , може свідчити про те, що вчинення таких кримінальних правопорушень є способом отримання можливого джерела доходів для існування, що переконливо свідчить про його суспільну небезпечність.

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатен забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апелянта про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання захисника на те, що судом не враховано дані про особу ОСОБА_8 , колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки такі дані слідчім суддею враховано.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчій суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. А тому враховуючи, особу ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства та погрозою його застосування, колегія суддів також не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 23.07.2025, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.08.2025 без визначення розміру застави - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: