УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року

м. Київ

справа № 760/13502/25

провадження № 51 - 2361 впс 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 760/13502/25 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вказане клопотання захисника про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з Солом`янського районного суду м. Києва до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до обвинувального акту, вчинення злочину, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а саме, викрадення людини вчинене за попередньою змовою групою осіб з застосуванням зброї, було вчинено у м. Одесі, де потерпілий утримувався обвинуваченими у квартирі АДРЕСА_1 . У зв`язку з наведеним, у клопотанні порушується питання про те, що вказане кримінальне провадження має бути направлене до суду, у межах територіальної юрисдикції якого, було вчинено вказаний злочин, а саме, до Київського районного суду м. Одеси.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав подане захисником клопотання, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, вивчивши наявні матеріали провадження,колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Частиною 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Положеннями ч. 1 ст. 32 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Підставою кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК, є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Як неодноразово вказував Верховний Суд, приписи ч. 1 ст. 32 КПК застосовуються у взаємозв`язку із положеннями статті 6 КК.

За принципами дії закону України про кримінальну відповідальність в просторі, визначеними в ст. 6 КК, кримінальне правопорушення визнається вчиненим на території України, якщо його було почато, продовжено, закінчено або припинено на території України, а також якщо виконавець або хоча б один із співучасників діяв на її території.

Отже місцем вчинення кримінального правопорушення є місце де воно було почато, продовжено, закінчено або припинено, де діяв виконавець або один із співучасників.

У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2

ст. 146 КК - викрадення людини вчинене за попередньою змовою групою осіб із застосуванням зброї.

Зі змісту формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, вбачається, зокрема, що ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці вступили у попередню змову щодо викрадення ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені, 14 жовтня 2024 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , з метою викрадення потерпілого, відкрито, всупереч волі останнього, силоміць відібрали його мобільний телефон, та, утримуючи за шию останнього, відвели до квартири АДРЕСА_3 вказаного будинку, перебуваючи у якій, висловлювали потерпілому словесні погрози фізичної розправи, а також наносили удари по його тілу. У подальшому, 16 жовтня 2024 року, близько 18:39, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Тоyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , разом з ОСОБА_7 перевезли потерпілого до квартири АДРЕСА_4 , в якій, згідно раніше відведеної ролі вже знаходився ОСОБА_5 , який завдав декілька ударів потерпілому в тулуб, здійснив поріз вуха останнього та демонстрував йому зброю типу револьвер, позбавляючи можливості потерпілого залишити вказану квартиру. Після чого, в цей же день, близько 19:54, обвинувачені, застосувавши фізичне насильство та погрожуючи фізичною розправою, перевезли ОСОБА_9 проти його волі до невстановленої квартири у с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області. Отже, у період часу з 14 по 16 жовтня 2024 року обвинувачені утримували потерпілого проти його волі, тим самим здійснили викрадення останнього.

Таким чином, місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК, є, зокрема, вул. Практична, 1 у м. Києві, яке підпадає під юрисдикцію Солом`янського районного суду м. Києва.

Враховуючи наведене, та те, що обвинувальний акт надійшов до Солом`янського районного суду м. Києва, як до суду, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт надійшов до належного суду, а тому підстав для задоволення клопотання захисника та направлення вказаного кримінального провадження на розгляд іншого суду, в межах юрисдикції різних апеляційних судів, немає.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 760/13502/25 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3