У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001476 від 18 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною першою статті 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001476 від 18 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною першою статті 115 КК України.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 та передано відповідні матеріали.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам статей 170, 171 КПК України.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

У клопотанні слідчого зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001476 від 18 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною першою статті 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 травня 2025 року приблизно о 21?40 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 заподіяв тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_5

19 травня 2025 року у ході затримання ОСОБА_4 , в порядку статті 208 КПК України, було виявлено та вилучено: банківську картку; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» блакитного кольору.

Постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 від 19 травня 2025 року вищевказані речі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 171 КПК України, у клопотанні відсутнє обґрунтування необхідності арешту майна з огляду на те, що метою його застосування є збереження речових доказів, щодо відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема, щодо наявності у мобільному телефоні, на який слідчий просить накласти арешт інформації, що містить відомості про розслідуване кримінальне правопорушення, які саме сліди вчинення кримінального правопорушення містить, або які саме інші відомості містить, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також не обґрунтовано на підтвердження яких фактів та обставин мобільний телефон слугуватиме речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його слідчому та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, оскільки клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне повернути його слідчому на підставі частини третьої статті 173 КПК України для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні № 0001476 від 18 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 15 частиною першою статті 115 КК України, повернути слідчому.

Встановити строк для усунення недоліків сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1