Дата документу 26.05.2025
Справа № 501/4380/23
ВИРОК

Іменем України

26 травня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000164 від 04.09.2023.

Прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_7 (представник ОСОБА_8 )

Захисник ОСОБА_9

Обвинувачений:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луганськ, Луганської області, громадянин України, має вищу освіту, не одружений, фізична особа підприємець, пенсіонер по інвалідності, особа з інвалідністю 3 групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України такий, що не має судимості,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_11 , 13.08.2023 р. о 12 годині 09 хвилин, пересувався на мопеді «Yamaha BWS 100», синього кольору по вулиці Дукова в м. Чорноморську та в цей час по вулиці Олександрійській в м. Чорноморськ, на автомобілі «BMW 7», державний номерний знак: « НОМЕР_1 », рухався ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на перехресті вище вказаних вулиць між ними виник словесний конфлікт з приводу першочерговості проїзду перехрестя, в ході якого ОСОБА_7 вийшов із вище вказаного автомобіля. В ході словесного конфлікту у ОСОБА_11 раптово виник протиправний умисел спрямований на завдання удару ОСОБА_7 , який спричиняє фізичний біль, та з цією метою він припаркував свій мопед на обочині проїзної частини. В подальшому ОСОБА_11 діючи умисно, з метою завдання удару ОСОБА_7 фізичного болю двома руками штовхнув потерпілого в область грудей, а після цього підійшов до нього в притул та наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_7 , в результаті чого останній почав втрачати рівновагу та нахилився вперед, а в цей час ОСОБА_11 завдав ОСОБА_7 ще один удар кулаком правої руки в область потилиці. Зазначені навмисні дії ОСОБА_11 завдали потерпілому ОСОБА_7 фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_11 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Стаття 126. Побої і мордування

1. Умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні обвинувачений не визнав себе винуватим та пояснив, що працює в кафе доставщиком на скутері. Він рухався в м. Чорноморську по головній дорозі вул. Дукова на перехресті з вул. Олександрійська, по якій рухався на автомобілі потерпілий, який без показчика повороту. Він повертав на ліво, але потерпілий його не пропустив, у зв`язку з чим змінив напрямок. Потерпілий різко зупинився, він також зупинився, зробив йому зауваження, а ОСОБА_7 нецензурною лайкою ображав його та погрожував. Він спокійно відреагував, не конфліктував, а ОСОБА_7 вискочив з автомобіля і підбіг до нього, почав кричати в обличчя, після цього він відштовхнув потерпілого двома руками у грудну клітину. ОСОБА_7 викликав працівників поліції. Він намагався сісти на мопед і поїхати, коли сів на мопед, потерпілий схопив за руль, позбавляючи його можливості поїхати. Він спробував вирватись і продовжити рух на мопеді, а потерпілий схопив його за комір, на шиї був ланцюжок, який разом з одягом потрапив до руки потерпілого, думав, що той смикне і ланцюжок обірветься. Тоді він зупинився, встав з мопеду і цей конфлікт продовжився. ОСОБА_7 вихопив ключі з мопеда і не віддавав до приїзду поліції, спочатку тримав в руках, потім поклав в кишеню. Вони один одного штовхали. Працівники поліції повернули ключі, однак без брелока, який відірвав з ключів потерпілий. Він не хотів писати заяву на потерпілого і вирішив їхати продовжувати здійснювати доставку. Під час конфлікту потерпілий намагався нанести йому удар кулаком в обличчя. Він удари цілеспрямовано не завдавав, намагався відгородити потерпілого від себе, по обличчю удари не завдавав, а навпаки потерпілий намагався ударити його, а він робив усе можливе, щоб ухилитись від удару. Потерпілий вів себе агресивно, міг завдати удар з будь-якого положення. Під час конфлікту нагнувся спеціально, хотів «кинутися» в ноги і кинути бійцівським прийомом. Сутичку спровокував потерпілий.

Однак, показання обвинуваченого про те, що він не завдавав цілеспрямовано удари потерпілому спростовані сукупністю доказів сторони обвинувачення, якими спростована також і версія захисту про необхідну оборону обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 13 серпня він повертався додому, на перехресті вулиць Олександрійська Дукова на зустрічну полосу виїхав мопед. Почалась словесна перепалка з обвинуваченим, він вийшов із автомобіля. Обвинувачений його штовхнув, чим завдав відчуття болю. Він викликав працівників поліції. Потім обвинувачений завдав йому удар в область голови від якого впали окуляри, він нахилився підняти окуляри, а обвинувачений наніс ще один удар по потилиці. Обвинуваченого не хапав, ключі не забирав, не намагався його зупинити, не погрожував і не намагався.

Свідок захисту ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що у серпні 2023 року працював у ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області. Коли приїхав на місце події, там вже була поліція охорони, прізвища не пам`ятає, прийняли заяву у потерпілого.

Свідок захисту ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що працює в Управлінні поліції охорони в Одеській області. На пульт надійшло повідомлення про конфлікт, виїхали на місце події, коли приїхали бійки вже не було, там був обвинувачений, мопед, автомобіль BMW і водій (замовник охорони), який пояснив, що стався конфлікт з обвинуваченим, який вдарив його по голові. На місці події він не побачив тілесних ушкоджень та ознаки сп`яніння. Патрульна поліція з`ясувала обставини, пошкодження майна не було, від виклику швидкої медичної допомоги всі відмовилися. Про ключі мопеда обвинуваченого не пам`ятає. З присутніх ніхто про побої не повідомляв.

Свідок захисту ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що працює в Управлінні поліції охорони в Одеській області водієм. Приїхали на виклик від чергового, ДТП не було, коли приїхали ніхто нікого не бив, транспортні засоби не пам`ятає. Не пам`ятає телефону в руках обвинуваченого, бачив лише словесну перепалку. Про передачу предметів від присутніх не пам`ятає.

Відповідно до рапорту працівника ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 13.08.2023 р., 13.08.2023 р. о 12:14 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.08.2023 р. о 12:13 годині за адресою: м. Чорноморськ, вул. Олександрійська, перехрестя з вул. Дукова конфлікт з мотоциклістом, заявник ОСОБА_7 просить поліцію (а.с. 83 84) Відповідно до повідомлення зі служби 102 13.08.2023 р. о 12:41 годині з Чорноморської лікарні надходило повідомлення про надання допомоги потерпілому через побиття (а.с. 85).

13.08.2023 р. потерпілий ОСОБА_7 звертався до поліції із заявою про спричинення йому тілесного ушкодження невстановленою особою 13.08.2023 р. (а.с. 74).

04.09.2023 року до ЄРДР внесені відомості про надходження заяви від адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про те, що 13.08.2023 р. за адресою: м. Чорноморськ, вул. Дукова невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження останньому, про що свідчить витяг з ЄРДР (а.с. 71), а також заява адвоката ОСОБА_15 від 22.08.2023 р. (а.с. 72-74). Суд враховує, що відомості до ЄРДР внесені несвоєчасно, в порушення строку, передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України (не пізніше 24 годин після подання заяви), однак таке порушення вимог КПК органом досудового розслідування не має наслідком визнання усього розслідування незаконним, а усі зібрані докази недопустимими.

На запит адвоката ОСОБА_15 виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області надав посилання на фрагмент відеозапису з камери відео спостереження на перехресті вул. Олександрійської та Дукова за період часу з 12:00 години по 13:00 годину станом на 13.08.2023 р. (а.с. 75 82).

Момент події злочину зафіксований на відеозаписі з камер відео спостереження, оглянутий відповідно до протоколу огляду предмета від 08.09.203 р. (а.с.87-97, 99) а також відтворений і переглянутий в судовому засіданні, відповідно до якого на перехресті обвинувачений, який керував мопедом, повертаючи ліворуч, перетнув траєкторію руху автомобілю, яким керував обвинувачений, змусивши його різко змінити швидкість руху, загальмувати та зупинитися, тобто обвинувачений створив аварійну обстановку для потерпілого. Зіткнення транспортних засобів не відбулося.

Обвинувачений під`їхав до автомобіля потерпілого зі сторони водія, між ними почалась розмова. Потерпілий вийшов з автомобіля, підійшов до мопеду та вийняв ключі з замку запалення мопеду і між обвинуваченим та потерпілим продовжилася словесна суперечка, в ході якої потерпілий ОСОБА_7 впритул наблизився до обвинуваченого, на що ОСОБА_11 обома руками відштовхнув того. Від поштовху потерпілий відійшов назад, потім знову наблизився до обвинуваченого, тримаючи в руці телефон, далі повернувся до автомобіля. Обвинувачений в цей час сів на мопед і почав рух, а потерпілий схопив кермо, поставив ногу на мопед. Обвинувачений продовжив спробу поїхати, а потерпілий знов схопився за кермо мопеда, потім схопив за комір футболки обвинуваченого. Обвинувачений зник з поля обзору камери спостереження, потім на мопеді на швидкості повернувся до потерпілого та знову від`їхав, припаркував мопед та підійшов до потерпілого. В той час, коли потерпілий тримав телефон обома руками, обвинувачений наніс один удар рукою по обличчю потерпілого, потерпілий нахилився, піднімаючи щось з землі, а обвинувачений наніс ще один удар рукою по потилиці потерпілого. Потерпілий замахнувся правою рукою на обвинуваченого, той відійшов назад. Між ними проїхав мопед. Обвинувачений знов підійшов до потерпілого, який розмовляв по телефону, потім відійшов до мопеду, а потерпілий пішов за ним. Обвинувачений обходить автомобіль у напрямку сторони сидіння водія, а потерпілий швидким кроком слідує за ним, обвинувачений обертається і штовхає потерпілого та продовжує рух в сторону автомобіля і знов штовхає потерпілого в обличчя. Потерпілий намагається завадити обвинуваченому тулубом і обвинувачений знов його штовхає. Далі вони відходять з проїжджої частини і на відео з`являється автомобіль поліції охорони.

Оптичний носій, наданий адвокатом ОСОБА_8 , визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження постановою дізнавача від 08.09.2023 р. (а.с. 98).

Відеозапис наданий стороною захисту (а.с. 125-128), переглянутий в судовому засіданні, містить відомості про те, як обвинувачений вимагає потерпілого повернути його ключі.

Відповідно до довідки від 13.08.2023 та довідки № 2562 (а.с. 100-102) потерпілому встановлено діагноз: ЗЧМТ,СГМ?, забій м`яких тканин нижньої щелепи зліва, тобто він звертався за медичною допомогою 13.08.2023 р.

В ході проведення пред`явлення особи до впізнання за фотознімками відповідно до протоколу від 14.10.2023 року, потерпілий впізнав ОСОБА_11 , як особу, яка 13.08.2023 року завдала йому удари (а.с. 101 105).

Зазначені докази зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим кримінального проступку, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Доводи обвинуваченого, про те, що він умисних ударів не завдавав, а намагався відгородити потерпілого від себе, робив усе можливе, щоб захиститись від удару потерпілого, спростовуються відеозаписом з камер відео спостереження, на яких зафіксовано, що між обвинуваченим та потерпілим відбувався словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений штовхнув потерпілого в грудну клітину на початку конфлікту, обвинувачений мав можливість уникнути конфлікту, про що свідчить те, що він сів на мопед і, незважаючи на те, що потерпілий дійсно намагався утримувати мопед та обвинуваченого на місці події, поїхав, однак повернувся, припаркував мопед, наблизився до потерпілого, який не проявляв у той момент будь-яких активних дій до обвинуваченого, тримав обома руками телефон, а обвинувачений завдав удар рукою по голові, після цього потерпілий похилився, а обвинувачений наніс ще один удар по потилиці потерпілого. Лише після таких дій обвинуваченого, відповідно до відеозапису, потерпілий замахнувся рукою для нанесення удару обвинуваченому.

Суд розцінює доводи обвинуваченого такими, що спрямовані на пом`якшення відповідальності та не відповідають встановленим обставинам в судовому засіданні. Дії обвинуваченого суд розцінює саме як умисні та направлені на завдання ударів потерпілому ОСОБА_7 , які завдали тому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, та такі дії свідчать про те, що обвинувачений діяв з прямим умислом.

Будь-яких об`єктивних доказів того, що обвинувачений заподіяв потерпілому побої з метою захисту своїх прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого, стороною захисту не надано та не встановлено такої обставини й судом.

Дії потерпілого з утримання обвинуваченого ОСОБА_11 на місці скоєння останнім порушення правил дорожнього руху та створення небезпеки для руху автомобіля узгоджуються із встановленим правопорядком, про що свідчить також те, що потерпілий не здійснював розправу над порушником, а викликав уповноважений державний орган правопорядку підрозділи Національної поліції.

Натомість обвинувачений ОСОБА_11 після створення небезпеки для руху автомобілю намагався залишити місце події з метою уникнути відповідальності та проведення в передбаченому законом порядку встановлення обставин події працівниками поліції.

Водночас судом встановлено, що подія кримінального правопорушення мала місце 13.08.2023, а не 13.08.2022, як це зазначено в обвинувальному акті, у зв`язку з чим формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним має бути викладене з урахуванням встановленої судом дати вчинення правопорушення.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд у відповідності до ст. 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, передбачені статтями 66 та 67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання в обвинувальному акті не зазначені і судом такі не встановлені.

ОСОБА_11 в силу ст. 89 КК України є особою, що не має судимості, про що свідчать дані вимоги УІАЗ ГУНП (а.с. 106-107) на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 109), відповідно до пенсійного посвідчення має пенсію по інвалідності 3 групи (а.с. 119), має дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 (повнолітню на момент розгляду) (а.с. 120), мати якої померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 121).

З урахуванням вказаних обставин, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його майнового стану, суд у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім є призначення покарання у виді громадських робіт в межах максимального розміру, оскільки призначення більш м`якого покарання буде недостатнім для його виправлення.

Вирішення цивільних позовів, питань про судові витрати, речові докази і запобіжні заходи.

Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення на його користь матеріальної шкоди в розмірі 989 грн. у зв`язку з витратами на мазь та прийом до лікаря, моральної шкоди в розмірі 100 000 грн., яка завдана моральними переживаннями у зв`язку з ушкодженням здоров`я, болю, відчуттям приниження честі, гідності та свого престижу, витрачанням часу та енергії на медичні обстеження, процесуальні дії, розгляд справи у суді та витрат на правову допомогу у розмірі 45 000 грн. (а.с. 28-34, 36-57).

Обвинувачений цивільний позов не визнав в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілий не надав будь-яких доказів на підтвердження розміру цивільного позову в частині відшкодовування майнової шкоди і підстави для його задоволення відсутні.

Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 3, 9 постанови № 4 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував характер вчиненого кримінального проступку, ступінь вини обвинуваченого, характер немайнових втрат, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, вимушені зміни ритму життя, наявність фізичного болю від заподіяних побоїв, тривалість неправомірних дій, та дійшов висновку, що заявлений потерпілим розмір моральної шкоди у сумі 100 000 гривень є завищеним і з обвинуваченого ОСОБА_11 необхідно стягнути на користь потерпілого моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Процесуальні витрати

Процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу (п. 1 ч. 1ст. 118 КПК України).

Відповідно до ч. 2 с. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України).

На підтвердження судових витрат на правову допомогу, потерпілий долучив копію договорів від 14.08.2023 р., 28.10.2023 р., 01.02.2024 р. (а.с. 48-51, 53-54) про надання правої допомоги та додаткової угоди від 14.08.2023 року (а.с. 52) щодо оплати послуг адвоката, надані копії платіжних доручень про оплату потерпілим на користь представника ОСОБА_16 в загальному розмірі 45 000 грн. (а.с. 187189). Оплата здійснена потерпілим 03.04.2024 р., тобто за рік, до складання представником детального опису наданих послуг.

Суду надані детальні описи наданих послуг професійної правничої допомоги окремо за цивільним позовом на суму 16 000 грн. (а.с. 183), та окремо за послуги правничої допомоги, наданої потерпілому на суму 30 000 грн. (а.с. 184).

Однак, є необґрунтованим подвоєння вартості наданих послуг, лише через те, що потерпілим був пред`явлений цивільний позов, у зв`язку з чим представник обчислює окремо надані послуги цивільному позивачу, який є одночасно і потерпілим.

Так, представництво інтересів потерпілого у суді (12 засідань) представником оцінено у 10 000 грн., однак послуги тій самій особі за участь у цих же 12 судових засіданнях представник оцінює ще в 10 000 грн., як цивільному позивачу. Тому, обґрунтованим є документально підтверджений розмір витрат потерпілого на правову допомогу в сумі 36 000 грн.

Стосовно обвинуваченого запобіжні заходи не обиралися.

Документи, зокрема носії з відеозаписами, необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Задовольнити частково цивільний позов потерпілого.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 20 000 грн.

Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди в більшому розмірі.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 витрати потерпілого на правову допомогу в сумі 36 000 грн.

Документи, зокрема носії з відеозаписами, надані сторонами, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1