Дата документу 29.04.2025Справа № 554/9940/24
Провадження № 1-кп/554/377/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 р. м.Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представник потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великі Сорочинці, Новосанжарського району, Полтавської області, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину 2009 р.н.; працює на посаді механіка в ТОВ «ВОСТОКСТРОЙГАЗ», інвалід ІІІ групи,зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

22.07.2024р. о10 год. 40 хв. ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом -автомобілем RENAULT DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Нижньомлинській у напрямку від вулиці Південної до вулиці Стрітенської в місті Полтава.

Наблизившись до території Комунального підприємства «Декоративні культури Полтавської міської ради», що розташована за адресою: місто Полтава,вулиця Нижньомлинська,33, ОСОБА_9 змінив напрямок свого рухуправоруч та виїхав за межі проїзної частини на прилеглу територію зазначеного підприємства.

В подальшому ОСОБА_9 , виїжджаючи з прилеглої територіїКП «Декоративні культури Полтавської міської ради» на вулицю Нижньомлинську, не переконався у безпечності виконуваного ним манеру повороту ліворуч, не дав дорогу та допустив зіткнення з велосипедом FORMULA, обладнаним електричним двигуном, під керуванням велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався по вулиці Нижньомлинській у напрямку зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку середнього ступеню тяжкості; забій-гематоми обох гемісфер головного мозку та правої гемісфері мозочку з перефокальним набряком, пневмоцефалії, субарахноїдального крововиливу в лобній ділянці справа, перелому потиличної кістки з формуванням кісткового фрагменту (скалку) з переходом на основу черепу, соскоподібні відростки, пірамідальні та барабанні частини, клиноподібні кістки, скроневі кістки з обох сторін, зі зміщенням кісткових фрагментів, забій-гематоми м?яких тканин лобної та параорбітальної ділянок зліва, забою м?яких тканин тім?яної ділянки зліва та центральногополісинуситу з геморагічним компонентом, двобічного часткового мастоїдиту з геморагічним компонентом; закритого перелому V-го ребра зліва по задній аксилярній лінії та забійних саден шкіри обличчя, кистей та нижніх кінцівок, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

За вищевказаних обставин, причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків стало порушення водієм автомобіля RENAULT DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 вимог п. 10.2. Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- п. 10.2. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище, наголосивши на повній відповідності дій, вчинення яких йому інкримінується в обвинувальному акті, обставинам, за яких це відбувалося.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, перевіривши добровільність визнання вини обвинуваченим і розуміння ним положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого, а також дослідженням доказів на підтвердження цивільного позову.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЗНАЧЕННІ ПОКАРАННЯ

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Відповідно до характеристики з місця роботи за період роботи в ТОВ «ВОСТОКСТРОЙГАЗ» зарекомендував себе з позитивної сторони, посадові обов`язки виконує професійно, у спілкуванні з колегами доброзичливий, ввічливий, за характером витриманий, пунктуальний та наполегливий.Також позитивно характеризується за місцем мешкання головою Михайлівської сільської ради.

Одружений та має на утриманні двох дітей: ОСОБА_12 , 2004 року народження, який навчається на 4 курсі Полтавського державного аграрного університету (денної форми навчання) та ОСОБА_13 , 2006 р. народження.

ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи, інвалідність встановлена безстроково.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає:

- щире каяття;

- активне сприяння розкриттю злочину;

-добровільне відшкодування завданої шкоди, так як потерпілому на стадії досудового слідства обвинуваченим було відшкодовано 32 000 грн., як матеріальну допомогу внаслідок ДТП, та перераховано обвинуваченим на рахунок КП «1-а міська клінічна лікарня ПМР» 22 442,42 грн., як відшкодування витрат за проведене лікування ОСОБА_7 (на підтвердження цих фактів надано три розписки про отримання коштів потерпілим та квитанцію про перерахування кошів на рахунок лікарні через АТ «Райффайзен Банк».

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вищезазначені данні щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання. За зазначених обставин, суд дійшов висновку про призначення покарання у межах, встановлених санкцією статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом, але за нижньою межею покарання.

При цьому, суд вважає, що за позитивних характеристик обвинуваченого, відсутності у нього судимостей, враховуючи його активну позицію по відшкодуванню шкоди та публічне висловлення щирого розкаяння та принесення вибачення в судовому засіданні потерпілому, при наявності у нього на утриманні дітей, та з урахуванням того факту, що сам обвинувачений є інвалідом 3 групи, до нього можна застосувати інститут звільнення від покарання із іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України і покладанням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк до трьох років.

Аналізуючи характер та обсяг допущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху з огляду на обставини кримінального провадження, його поведінку в суді, а саме визнання своєї вини в порушенні правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

МОТИВИ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНОГО ПОЗОВУ

Судом також розглянуто цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 , у якому зазначено, що внаслідок ДТП потерпілому була завдана матеріальна та моральна шкода. ОСОБА_7 просить стягнути з ТОВ «ВОСТОКСТРОЙГАЗ», з яким перебуває у трудових відносинах обвинувачений, і який на думку позивача допустив зіткнення при виконанні своїх трудових обов`язків, на його користь матеріальну шкоду у розмірі 59173 грн., шкоду завдану життю та здоров`ю 159700 грн. та моральну шкоду у сумі 500000 грн., а всього 718873 грн.

Представник ТОВ «ВОСТОКСТРОЙГАЗ» надав відзив на позов, в якому просив розглядати справу за його відсутності, викладені заперечення просить врахувати судом при прийняті рішення за цивільним позовом.

У відзиві на позовну заяву ТОВ «ВОСТОКСТРОЙГАЗ» просив відмовити у задоволенні цивільного позову. Зазначив, що товариством із ПрАТ «НАСК «Оранта» було укладено договір страхування та застраховано цивільно-правову відповідальність в разі завдання шкоди третім особам за участі забезпеченого транспортного засобуRENAULT DUSTER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в зв`язку з чим, позов поданий до неналежного відповідача, так як шкода повинна відшкодовуватися страховою компанією.

Крім того, не доведено, що майно, перераховане позивачем як знищене ( кросівки, шорти, футболка, золотий ланцюжок та хрестик, мобільний телефон) дійсно були у володінні потерпілого під час ДТП і саме вони були знищені внаслідок дій обвинуваченого. Не надано потерпілим і доказів, які б підтверджували розмір заподіяної матеріальної шкоди та шкоди здоров`ю та втрати працездатності.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.03.2025 р. залучено до участі у справі ПрАТ «НАСК «Оранта», в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні цивільного відповідача, так як потерпілий та його представник адвокат ОСОБА_8 , незважаючи на відповідні роз`яснення судом, своїм правом змінити позовні вимоги не скористалися та позовні вимоги до ПрАТ «НАСК «Оранта» не подали в даному кримінальному проваджені.

В судовому засіданні представник ПрАТ «НАСК «Оранта» повністю підтримав всі пояснення, викладені у письмовій формі.

У поясненнях третьої особи зазначено, 08 липня 2024 року між ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (далі - Страховик) та юридичною особою - ТОВ «ВОСТОКСТРОЙГАЗ» (далі - Страхувальник) укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Договір страхування), посвідчений страховим полісом №AТ/5663058.

Вказаний Договір страхування укладений на умовах, встановлених Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2014 року № 1961-IV.

Забезпеченим транспортним засобом за цим страховим полісом визначено автомобіль «RenaultDuster», д.р.н. НОМЕР_1 . Строк дії цього полісу - з 09 липня 2024 року до 08 липня 2025 року. Страхова сума (ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого) за цим страховим полісом визначена:

- за шкоду, заподіяну життю і здоров?ю - 320 000,00 грн.;

- за шкоду, заподіяну майну - 160 000,00 грн.;

- за умови франшизи - 0,00 грн.

У разі настання ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу правовідносини, які виникають між учасниками цієї ДТП регулюються, перш за все, положеннями вищезазначеного Закону №1961-IV, норми якого є спеціальними і яким визначені права та обов?язки учасників таких правовідносин, порядок врегулювання страхових випадків, зокрема, здійснення страхового відшкодування.

Щодо порядку врегулювання страхового випадку: 2.1. Загальні положення:

Згідно п. 33.1 ст. 33 Закону №1961-IV у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов?язаний, зокрема: «33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов?язок,він має підтвердити це документально».

Згідно п. 33.3 ст. 33 Закону №1961-IV: «33.3. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов?язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадку передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів)».

Крім цього згідно п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону України №1961-IV: «33-1.1.

Страхувальник,інша особа, відповідальність якої застрахована,транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий) зобов?язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально».

У свою чергу, згідно положень п. 34.1 ст. 34 цього Закону: «34.1. Страховик зобов?язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати їїрозслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування».

Водночас, умовами страхування, а саме п. 35.1 ст. 35 Закону України № 1961-IV визначено, що «35.1. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ заяву про страховевідшкодування. У цій заяві має мітитися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;б) прізвище, ім?я, по батькові (найменування) заявника, його місцепроживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди тавідомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих:г) підпис заявника та дата подання заяви».

У свою чергу умовами страхування (див. п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV) страховика зобов?язано у строк не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цьогоЗакону, повідомлення про ДТП:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст. ст.32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону №1961-1Vвизначений строк для подання заяви про страхове відшкодування:

- один рік з моменту скоєння ДТП, якщо шкода заподіяна майну потерпілого;

- три роки з моменту скоєння ДТП, якщо шкода здоров?ю або життю потерплого.

Згідно ч. 2 п. 36.2 ст. 36 цього Закону: «Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили».

2.2. Щодо порядку відшкодування шкоди, заподіяної здоров?ю потерпілого:

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України №1961-IV: «22.1. У разі настаннястрахового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховомуполісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи».

Відповідно п. 23.1 ст. 23 Закону України №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров?ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є,зокрема:

- шкода, пов?язана з лікуванням потерпілого;

- моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно положень ст. 24 Закону України №1961-IV:«24.1. У зв?язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов?язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою,лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров?я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров?я».

24.2. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати)за шкоду, пов?язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожен день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров?я, але не більше 120 днів».

24.3. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, визначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному у пункті 24.2 цієї статті».Крім цього, відповідно положень ст. 26-1 Закону України №1961-IV потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров?я під час ДТП, страховиком відшкодовується моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров?ю.

Щодо відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого:28 Закону України №1961-IV шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов?язана, зокрема,- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого,- з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

Згідно ст. 30 Закону України №1961-IV:

«30.1. Транспортний засіб вважається знищеним, якщо його ремонт с технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінтовачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

30.2. Якщо транспортний засіб вважається знищеним його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

22 липня 2024 року ОСОБА_9 повідомив на телефон «гарячої лінії» сервісної служби ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про настання у цей день ДТП, що сталася за участю керованого ним цього забезпеченого транспортного засобу «RenaultDuster», д.р.н. НОМЕР_1 (додаток №3).

24 липня 2024 року ОСОБА_9 вже письмово повідомив ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про настання цієї ДТП з доданням документів у підтвердження законності керування ним забезпеченим транспортним засобом (додаток № 4).

За наявною інформацією водій забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_9 повідомив потерпілого про відповідний страховий поліс, за яким його цивільно-правова відповідальність на момент настання цієї ДТП перебувала під страховим захистом в ПАТ «НАСК«ОРАНТА».

Разом з цим, потерпілий ОСОБА_7 , не зважаючи на обізнаність щодо наявності відповідного страхового полісу ПАТ «НАСК «ОРАНТА», до цього часу до вказаного Страховика із заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої його здоров?ю, не звертався. Документів, що підтверджують його обґрунтовані витрати на лікування, не надавав, із заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої його майну внаслідок цієї ДТП, не звертався; пошкоджене майно, зокрема, транспортний засіб, для огляду ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не надавав.

Суд, розглянувши всі заперечення і пояснення, вивчивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

По-перше, позивач не довів, що обвинувачений ОСОБА_5 під час ДТП виконував свої трудові обов`язки, внаслідок чого шкода покладається на роботодавця відповідно до положень ст. 1172 ЦК України, так як посилання позивача на те, що із змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом, виконуючі свої трудові обов`язки в ТОВ «ВОСТОКСТРОЙГАЗ», і порушуючи правила дорожнього руху допустив ДТП, не відповідають дійсності. В обвинувальному акті такі обставини не зазначені, і ніякими іншими доказами суду не доведені. В запереченнях ТОВ «ВОСТОКСТРОЙГАЗ» дійсно зазначає, що обвинувачений керував під час ДТП транспортним засобом, яке належить товариству, але ніде не зазначено, що обвинувачений діяв під час виконання своїх трудових обов`язків.

По-друге, позивач не пред`явив своїх вимог до належного відповідача, який здійснював страхування транспортного засобі, яким керував під час ДТП обвинувачений, і відповідно пред`явив вимоги до неналежного відповідача.

Велика Палата Верховного Суду в своїй практиці послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2014 року № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страховоговідшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності та обов`язковості такого страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи».

Відповідно п. 23.1 ст. 23 Закону України №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров?ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є,зокрема:

- шкода, пов?язана з лікуванням потерпілого;

- моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв?язку з каліцтвом або іншим ушкодженнямздоров`я.

Згідно положень ст. 24 Закону України №1961-IV у зв?язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов?язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою,лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров?я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

По-третє, позивач не довів належними та допустимими доказами наявність та розмір завданої матеріальної шкоди.

За цивільним позовом вимагається стягнення з цивільного відповідача: а) 59 173,00 грн. у відшкодування шкоди, завданої майну ОСОБА_14 ,в яких:

- 41 974,00 грн. у рахунок відшкодування шкоди, завданої фізичним знищенням транспортного засобу «FormulaThor DDC»;

- 5 199,00 грн. у рахунок знищення мобільного телефону «XiaomiRedmi»;

- 8 500,00 грн. у рахунок знищення одягу;

- 3 500,00 грн. у рахунок знищення золотого ланцюга та хрестика.

б) 159 700,00 грн. у відшкодування шкоди, завданої здоров?ю потерпілого ОСОБА_7 , з яких:

- 15 700,00 грн. на відшкодування витрат на лікування;- 144 000,00 грн. на відшкодування шкоди, пов?язаної із стійкою втратою працездатності (ІІ група інвалідності).

в) 500 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Згідно положень ст. 81 ЦПК України, які застосовуються і в кримінальному проваджені за приписами ст. 128 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між тим, позивач не надав суду:

-доказів, підтверджуючих перебування на момент ДТП транспортного засобу «FormulaThor DDC» у власності позивача;

-документального підтвердження факту фізичного знищення транспортного засобу «FormulaThor DDC» в результаті цієї ДТП;

-доказів, підтверджуючих факт наявності у власності позивача на момент настання цієї ДТП мобільного телефону «XiaomiRedmi» та факту його знищення в результаті цієї пригоди. При цьому, копії документів, доданих цивільним позивачем до позовної заяви (податкова накладна та гарантійний талон «Euromart»), доводять факт придбання потерпілим мобільного телефону «XiaomiRedmi» 29 серпня 2024 року, тобто після ДТП;

-доказів, підтверджуючих факт знищення зазначеного у позовній заяві одягу, що перебував на потерпілому в момент настання цієї ДТП та його вартості;

-документального підтвердження факту перебування на потерпілому в момент настання цієї ДТП золотого ланцюга та хрестика, а також факту їх знищення в результаті цієї пригоди;

-документального підтвердження призначених ліків під час проходження потерпілим лікування та діагноз;

-документального підтвердження від відповідного закладу охорони здоров?я понесених витрат на лікування та необхідність їх здійснення. При цьому, більшість копій документів, доданих позивачем до позовної заяви (чеки, квитанції) є не якісними і не дозволяють встановити навіть назву придбаного препарату та ціну, за яку його придбано, а головне той факт, що вони придбавалися саме за призначенням лікарів і саме потерпілому;

-документального підтвердження факту працевлаштування потерпілого на момент настання цієї ДТП;

-документального підтвердження факту встановлення потерпілому II групи інвалідності, на яку позивач посилається у позові.

Таким чином, суд вважає, що на даний час вимоги потерпілого ОСОБА_7 , заявлені за цивільним позовом, є недоведеними та заявлені до неналежного відповідача.

Між тим, відмова у задоволені позову з цих підстав не позбавляє позивача пред`явити позов з урахуванням зазначених вище обставин у порядку цивільного судочинства з метою належної реалізації свого права на відшкодування шкоди.

Судові витрати суд стягує з обвинуваченого на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки та відповідно до ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 до ТОВ «ВОСТОКСТРОЙГАЗ» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати, понесені при проведенні експертизи, в загальному розмірі 1135,92 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Скасувати арешти, накладені ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави справа №554/7507/24, провадження 1-кс/554/7757/2024, 1-кс/554/7756/2024.

Речові докази, визначені відповідно до постанови від 23.07.2024 р., повернути законним власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1