Справа № 484/1581/17
Провадження №1-кп/484/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2025 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, працюючого у Святошинському РВ УПО в м.Києві, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.162 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому правопорушення не визнав, суть обвинувачення та наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі, підтримав клопотання захисника та надав свою згоду на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Потерпілі про дату, час та місце судового розгляду неодноразово повідомлялися належним чином, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв чи клопотань від них до суду не надходили.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення підстав, передбачених у ст. 49 КК, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Згідно абзацу 3 ч. 7 ст. 284 КПК України, у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Нетяжким злочином є діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (ч. 4 ст. 12 КК України в редакції станом на час розгляду клопотання).

Із обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000065 від 16.11.2016 вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 20.06.2016р. о 04:00 годині ранку, перебуваючи поза службою, сумісно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження , повернувся з відпочинку до свого місця проживання, а саме до будинку АДРЕСА_2 . Знаходячись на вулиці перед під`їздом ОСОБА_3 побачив у квартирі АДРЕСА_3 , що розташована на 5-му поверсі вказаного будинку, увімкнене світло та почув розмову людей на кухні. На підставі помилкового відчуття відповідальності за дотриманням громадського порядку в будинку, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на незаконне проникнення до житла громадян із застосуванням при цьому фізичного насильства. Піднімаючись сходами на 5-й поверх до квартири АДРЕСА_4 , яку винаймав ОСОБА_6 за договором оренди у власниці ОСОБА_7 , та якою за усною домовленістю з ОСОБА_6 користувався ОСОБА_8 , ОСОБА_3 діючи сумісно з особою-матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з метою незаконного проникнення до житла, підійшли до вхідних дверей зазначеної квартири. Після цього, продовжуючи свої злочинні сумісні дії, ОСОБА_3 та особа-, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження почали в них стукати. Після того, як двері квартири відчинив ОСОБА_9 , ОСОБА_3 діючи умисно сумісно з особою-матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, усвідомлюючи, що він разом з останнім порушує недоторканість житла, прагнучи проникнути туди та застосувати фізичне насильство, протиправно та відкрито, без відповідного на те дозволу, проти волі осіб, які тимчасово отримали дозвіл на право користування зазначеним житлом, незаконно, на ґрунті особистих неприязних стосунків, що виникли раптово, шляхом сумісного з особою-, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження заподіяння численних ударів в голову ОСОБА_9 , який відчинив їм двері, проникли до коридору квартири АДРЕСА_4 . Знаходячись в коридорі квартири, ОСОБА_3 , діючи сумісно з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в процесі порушення недоторканності житла, знову застосували насильство щодо ОСОБА_9 та умисно, заподіяли останньому сумісні численні удари ногами та руками в тулуб, голову та обличчя. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , діючи сумісно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, усвідомлюючи, що він порушив недоторканість житла, з метою застосування насильства, направився в іншу кімнату вказаної квартири до дивану, на якому відпочивав ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_3 , діючи сумісно з особою-, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно нанесли ОСОБА_8 численні сумісні удари руками в обличчя та голову. Далі ОСОБА_3 діючи сумісно з особою- матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, стягнули ОСОБА_8 з дивану на підлогу, де умисно заподіяли останньому численні сумісні удари руками та ногами в голову, обличчя, тулуб по кінцівках. Після цього особа-1 силоміць привів ОСОБА_8 до кухні квартири, де ОСОБА_3 продовжуючи свою злочинну діяльність, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, завдав ОСОБА_8 удар ногою в живіт та декілька ударів рукою в голову ззаду. В результаті злочинних, умисних, сумісних протиправних дій ОСОБА_3 та особи- матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, потерпілий ОСОБА_9 отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці очей, в ділянці лоба зліва, на боковій поверхні грудної клітини справа, набряк м`яких тканин в ділянці спинки носа, садно в ділянці лопатки, а потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку легкого ступеня з крововиливами на повіках лівого ока, набряку спинки носа, крововиливів правого та лівого плеча, передній поверхні грудної клітини справа, набряку правої та лівої кисті, лівого колінного суглоба, садно в ділянці правого колінного суглобу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України, санкцією якої станом на день розгляду клопотання передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Отже кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України на час розгляду справи є нетяжким злочином.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону на час розгляду клопотання особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Подія, яка інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 мала місце 20.06.2016, визначений ст. 49 КК України п`ятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув.

При цьому, обставини відсутності нових кримінальних правопорушень та відсутність даних щодо ухилення обвинуваченого від слідства або суду у рамках даного кримінального провадження не заперечувались і прокурором.

Окремо суд зауважує, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав останнього, що є недопустимим.

Таким чином визначений ст. 49 КК України п`ятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув і обвинувачений ОСОБА_3 надав свою згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 162 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині на підставі ст. 49 КК України.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання ним свої вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання, так як передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ним своєї вини у вчиненні злочину (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 552/5595/18).

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження та отримавши згоду на таке звільнення від обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким обвинувачується ОСОБА_3 є нетяжким кримінальним правопорушенням, та з моменту скоєння кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити.

Отже, наявні всі необхідні умови для закриття даного кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.2 ст. 162 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 162 КК України у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

В зв`язку із звільненням обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлені потерпілими ОСОБА_9 і ОСОБА_8 цивільні позов про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди, слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст.128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного. керуючись, ст. 49 КК України, ст.ст.110, 284, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 Кримінального кодексу України, на підставі ст. 49 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя