Справа № 487/6149/25
Провадження № 1-кс/487/3856/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001317 від 22.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 року старший слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , за погодженням із начальником Чорнобаївського відділу Золотініської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція ст. 286 ч. 3 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років. Встановлений ризик можливості переховуватись від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , який підтверджується тяжкістю інкримінованого діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину. Крім того, наявні ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_7 у разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, з метою їх схилити до надання неправдивих показів. З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам у інший спосіб, ніж обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного не вбачається.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав частково, так як через нього загинули люди, проте вказував, що він ніяк не міг цьому запобігти. Вважає, що тримання під вартою є суворим запобіжним заходом, оскільки він не має наміру переховуватись від слідства, пояснення при допиті всі надав. Вказував, що у нього на утриманні перебуває двоє дітей та він має двосторонній перелом ноги, тому переховуватись не буде. Просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати допідозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, посилаючись на те, що підозрюваний має постійне місце проживання та родину, є військовослужбовцем, має позитивну характеристику. Зазначив, що підозрюваний не зможе переховуватися від слідства і суду оскільки має перелом ноги.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

ВРЗСТ СУГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування кримінальному провадженні № 0001317 від 22.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22 серпня 2025 року приблизно о 15 годині 40 хвилин, у світлий час доби, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі між населеними пунктами Давидів Брід та Калинівське Бериславського району Херсонської області в напрямку с. Калинівське, знаходячись біля дорога, яка веде до с. Благодатівка (за фактичної організації двостороннього руху, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку), діючи з кримінальною протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, в порушення вимог п.п. 2.3 б) 12.1, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, не обрав безпечну швидкість свого транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_8 та пасажир автомобіля «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 загинули на місці.

Вказані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з порушенням вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 , а саме: п. 2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Тим самим, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

22.08.2025 на підставі ст. 208 КПК України ОСОБА_7 було затримано.

23.08.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.08.2025; постановою про визнання речовими доказами від 23.08.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.08.2025; протоколом допиту підозрюваного від 23.08.2025 та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів та підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах, враховуючи процесуальну позицію підозрюваного та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення, вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року. Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, яка відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії особливо тяжких злочинів санкція, якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а тому, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим за ч.3 ст. 286 КК України, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох дітей 2015 та 2021 року народження, внаслідок ДТП отримав травму у вигляді заритого двостороннього перелому обох кісток лівої гомілки, є військовослужбовцем та згідно службової характеристики займаній посаді відповідає.

З огляду на обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

На думку суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення слідчий суддя визначає заставу у розмірі, який становить 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 242240 грн. Слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001317 від 22.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 60 (шістдесят) днів до 21.10.2025 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) грн.

В разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_7 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 28.08.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1