Єдиний унікальний номер № 285/2356/25
Провадження № 1-кп/0285/604/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Звягель кримінальне провадження № 0000341 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тупальці, Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянина України, фізичної особи-підприємця, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України,

встановив:

04 квітня 2025 року в обідню пору, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 прийшов до будинку за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 та виявив залишені його дружиною ОСОБА_6 відкриті вхідні двері будинку із ключами у замку. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на імітацію крадіжки належних йому та його дружині грошових коштів з будинку та завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину до органу досудового розслідування.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 того ж дня взяв у будинку за місцем свого проживання належні йому грошові кошти в сумі 20 000 доларів США та 400 Євро і належні його дружині ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, які виніс з будинку та заховав у покришці колеса в гаражі на території домоволодіння, після чого повідомив дружину ОСОБА_6 , яка в цей час перебувала на роботі, про виявлену ним крадіжку, а остання повідомила про даний факт до поліції.

Після цього, 04 квітня 2025 року о 18 год. 55 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у домоволодінні за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , будучи письмово попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з особистих мотивів, повідомив слідчому слідчого відділення Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_7 , який прибув у складі слідчо-оперативної групи Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області за повідомленням ОСОБА_6 про крадіжку, завідомо неправдиву інформацію про скоєння відносно нього невідомою особою злочину, а саме таємного викрадення в період часу з 08 год. по 16 год. 30 хв. 04.04.2025 шляхом проникнення до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , належних йому грошових коштів в сумі 20 000 доларів США та 400 Євро і належних його дружині ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 5 000 доларів США, про що слідчим був складений протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.04.2025, який ОСОБА_4 особисто підписав.

Цього ж дня, в період часу з 19 год. 05 хв. по 21 год. 25 хв. в ході проведення огляду місця події у гаражі на території домоволодіння ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у покришці колеса було виявлено грошові кошти в сумі 25 000 доларів США та 400 Євро, про крадіжку яких завідомо неправдиво заявляв ОСОБА_4 .

Своїми умисними діями, які виразились у завідомо неправдивому повідомленні слідчому про вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження: прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним, за участі захисника ОСОБА_5 , досягнуто та підписано угоду від 30 квітня 2025 року про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний беззастережно визнає свою винуватість в обсязі повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України на стадії досудового розслідування та судового розгляду; сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки, зі звільненням ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. При цьому обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 383 КК України, та щодо узгодженої міри покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з`ясовано у обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також обвинуваченому роз`яснено вимоги ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений та його захисник не заперечували проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, та призначити йому покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2025 року укладену між прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію повного тексту вироку в порядку ст. 615 КПК України негайно після проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий