Справа №295/7600/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув подане в кримінальному провадженні № 0000485 від 16.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.5 ст. 407 КК України, клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням про застосовування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні вказано, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Житомирським РУП №1 ГУНП в Житомирській області розслідується кримінальне провадження №0000485 від 16.11.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалась, зокрема Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, затвердженого Законом України №4356-ІХ від 16.04.2025, дію правового режиму воєнного стану було продовжено строком на 90 діб, а саме до 07.08.2025, тобто станом на 19.06.2023 його дію не було припинено або скасовано.

Законом України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан- це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, молодшого сержанта ОСОБА_5 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , 01.09.2022 направлено до військової частини НОМЕР_1 , де наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2022 № 234 його було призначено на посаду водія ІНФОРМАЦІЯ_3 та в цей же день останнього зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та поставлено на всі види забезпечення.

У подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.04.2023 № 114, молодшого сержанта ОСОБА_5 звільнений із займаної посади та зараховано у розпорядження командира вказаної військової частини.

Отже, молодший сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 58, 59, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу), розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Згідно вимог статей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця Документ сформований в системі «Електронний суд» 05.06.2025 2 додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 19.06.2023, близько 20 год 00 хв, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , яка розташовувалася за адресою АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 05.06.2025, коли був затриманий працівниками відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 у період з 19.06.2023 до 05.06.2025 молодший сержант ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про самовільне залишення військової частини та його причини не повідомляв, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи це із виконання службових обов`язків.

У зв`язку з наявністю достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення 05.06.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий посилається на існування ризиків, що полягають у можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та просить задовольнити клопотання, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.

Сторона захисту просила відмовити у задоволені клопотання, вказуючи на те, що відсутність підозрюваного за місцем служби пов`язувалась з необхідністю проходження лікування та медичного огляду комісією лікарів для визначення придатності до продовження служби. За твердженням захисника, командуванням частини не було забезпечено належного реагування на факт поранення, що призвело до вимушеного самовільного залишення частини.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За положеннями п.п. 1-4 ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, що грунтується на доданих до клопотаннях матеріалах.

Слідчим суддею також встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

До вказаного висновку слідчий суддя приходить як з огляду на тяжкість покарання, що може бути застосоване в разі визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, так і інших даних, що характеризують особу - відповідно до службової характеристики ОСОБА_5 безвідповідально ставиться до виконання службових обов`зків.

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для відвернення вищевказаних процесуальних ризиків та забезпечення належної поведінки учасника.

У відповідності до ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з ч.ч. 3 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437 442 Кримінального кодексу України.

При вирішені питання застосування запобіжного заходу слідчий суддя, з огляду на встановлені дані щодо отримання поранення підозрюваним, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, вважає за можливе визначити суму застави, розмір якої відповідатиме балансу інтересів за критеріями завдань кримінального провадження та особистісними потребами гуманітарного характеру.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з часу затримання.

Визначити строк дії ухвали до 03.08.2025 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на спеціальний рахунок територіального управління ДСА.

Розмір застави визначити у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі установи виконання покарань.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1