Справа № 206/3388/23
Провадження № 1-кс/206/945/25
УХВАЛА

04 серпня 2025 року в залі суду в місті Дніпрі, слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Луганській області підполковник поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 06 червня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001133, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанська Луганської області, громадянина України, який не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Заступника начальника відділу СУ ГУНП в Луганській області підполковник поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 24 червня 2014 року близько 10.30 год, ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, одягненими у камуфльований одяг, озброєними автоматичною зброєю, зовні схожу на автомати Калашнікова, та іншими предметами, зовні схожими на гранати, через огорожу проник до подвір`я, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 . Далі ОСОБА_4 , знаходячись у будинку за вказаною адресою, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, протиправно, незаконно, керуючись корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, погрожуючи ОСОБА_9 застосуванням автоматичної зброї, став вимагати у останнього грошові кошти, що належать його родині. ОСОБА_9 відмовився виконувати його вказівку, після чого ОСОБА_4 , діючи з іншими невстановленими особами, почали проводити у будинку незаконний обшук, в ході якого виявили та викрали грошові кошти в сумі 98000 гривень, що належать ОСОБА_9 . Одночасно, один із нападників, особа якого не встановлена, став вимагати від ОСОБА_9 , щоб той видав їм свою зброю. ОСОБА_9 , сприймаючи загрозу своєму життю як реальну, виконуючи злочинні вимоги нападників, передав ОСОБА_4 свою зброю «ІЖ-81» 12 калібру та 1 коробку з набоями до неї. Після цього один із озброєних невстановлених чоловіків завів у будинок ОСОБА_10 , яку одразу провів на кухню, де знаходився ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та інші озброєні чоловіки, один з яких попросив ОСОБА_10 , показати свою жіночу сумку, на що та відмовилася. Далі один з озброєних невстановлених чоловіків підійшов до ОСОБА_9 , приставив до його ноги автомат, погрожуючи при цьому здійснити постріл, якщо ОСОБА_10 не віддасть свою сумку. Після цього ОСОБА_10 , сприймаючи загрозу життю ОСОБА_9 як реальну, виконуючи злочинні вимоги вищевказаних озброєних осіб, передала одному з цих чоловіків свою сумку, який її і оглянув. В результаті цього огляду з сумки ОСОБА_10 було викрадено грошові кошти в сумі 11500 гривень та золоті вироби у вигляді ланцюжка, обручки та 2 каблучок. Крім цього, з сумки ОСОБА_10 було викрадено банківські картки, 2 з яких були на ім`я ОСОБА_10 , а саме - Райффайзен Банк Аваль та Альфа-банк, а також 2 банківські картки Приват Банку, 1 Ощадбанку і 1 Дельта-банку, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять. Після цього, на кухню прийшла ОСОБА_11 , у якої ОСОБА_8 відібрав її жіночу сумку, одразу оглянув її та викрав з неї грошові кошти у сумі 4300 гривень та пластикову зарплатну картку банку «Київська русь», яка не становить матеріальної цінності. Після цього за командою ОСОБА_4 озброєні чоловіки зібралися та разом з потерпілими покинули приміщення будинку і поїхали.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України.

На підставі викладеного просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Клопотання слідчого погоджено із прокурором Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_5 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Вислухавши думки прокурора. захисника, дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 11.07.2014 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000729 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

17.11.2014 органом досудового розслідування складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке, у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 зник з місця постійного проживання і його місце знаходження не відоме, відповідно до вимог положень ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, направлено поштою за місцем реєстрації ОСОБА_4 .

18.11.2014 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 , а досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене до його розшуку.

06.06.2017 матеріали досудового розслідування cтосовно підозрюваного ОСОБА_4 виділені в окреме провадження за № 0001133.

У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З клопотанням подано копії доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованість підозри, а також переховування на тимчасово окупованій території.

При цьому відповідно до частин 1 та 3 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

2. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Жодних документів щодо наявності або відсутності розладу психічної діяльності, перебування чи не перебування під наглядом чи на обліку у лікаря психіатра ОСОБА_4 , не надано.

Враховуючи, що у стислі терміни розгляду даного клопотання цю важливу обставину стосовно підозрюваного слідчим суддею встановити неможливо, орган досудового слідства за понад десять років з початку досудового розслідування жодного документа не надав, осудність підозрюваного є сумнівною. Тому застосування до підозрюваного як до осудної особи будь-якого запобіжного заходу із передбачених ст.. 176 КПК України, за таких обставин неможливе.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 310,369-372, 376, 508 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1