Справа № 509/2299/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого і цивільного позивача ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в с.-щі Овідіополь, в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000202 від 12.03.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, холостого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема : 09.02.2016 р. Овідіопольським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 р. п/в зі застосуванням ст.ст. 75,76 КК України з випробуванням та іспитовим строком 2 р., 10.08.2021 р. Овідіопольським райсудом Одеської області за ст. 162 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., який згідно довідки ОРВ № 1 ФДУ «Центр пробації» не сплачений, 06.02.2024 р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч. 3 ст. 185, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 4 р. 1 м. п/в, вироком ОАС від 01.10.2024 р. скасований вирок Суворовського райсуду м. Одеси від 06.02.2024 р. в частині зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув?язнення з ухваленням в цій частині нового вироку, яким в строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано період його переднього ув?язнення з 20.01.2017 р. по 25.04.2018 р. з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України та цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди 6600 грн. та моральної шкоди 15000 грн., -

ВСТАНОВИВ :

11 березня 2023 року, приблизно о 12:00 год., ОСОБА_7 , умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_4 в період дії правового режиму воєнного стану, введеного в Україні відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-ІХ, Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 р., затвердженого Законом України від 15.03.2022 р. № 2119-ІХ, Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 р., затвердженого Законом України від 21.04.2022 р. № 2212-ІХ, Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022 р., затвердженого Законом України від 22.05.2022 р. № 2263-ІХ, Указу Президента України № 573/2022 від 12.08.2022 р., затвердженого Законом України від 15.08.2022 р. № 2500 ІХ, Указу Президента України № 757/2022 р. від 07.11.2022 р., затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про затвердження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 р. № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 21.11.2022 р. строком на 90 діб., Указу Президента України № 58/2023 від 06.02.2023 р., затвердженого Законом України від 07.02.2023 р. № 2915-ІХ через паркан потрапив на територію домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , і в подальшому, проник у підвальне приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав шуруповерт марки «Sturm», вартістю 2600 грн. та грошові кошти в сумі 5000 грн., після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 7600 грн.

Вину свою ОСОБА_7 не визнав, показавши суду, що 11.03.2023 р., приблизно о 12:00 год., проходячи біля будинку потерпілого і побачивши відкриту хвіртку воріт, потрапив на територію домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , з яким хотів поспілкуватися з приводу його сварок з сусідами та його камер відеоспостереження, які були нібито незаконно встановлені потерпілим ОСОБА_4 по периметру його будинку, і які порушували його приватне життя. В подальшому, в пошуках потерпілого, він випадково потрапив до підвального приміщення, в якому його хтось запер на замок, і звідки він намагався вибратися, так як на його крики та стуки ніхто не реагував, у зв?язку з чим, він самостійно вибрався з підвалу через отвір і пішов додому. Жодних ніяких крадіжок майна та грошей потерпілого він не скоював, тому не визнає цивільний позов потерпілого. Однак, визнав вину в незаконному проникненні до будинку потерпілого ОСОБА_4 .

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами у кримінальному провадженні :

-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , з яких вбачається, що 11.03.2023 р., приблизно о 12:00 год., після того, як його батько ОСОБА_8 закрив всі вхідні двері та двері підвалу у їхньому будинку за адресою : АДРЕСА_2 , в якому він проживає разом з батьками, вони всією сім?єю на своєму автомобілі поїхали на базар м. Одеси та во власних справах. Повернувшись до дому приблизно о 16:00 год. і заїхавши на подвір?я їхнього будинку, він помітив пошкодження фасаду будинку навколо вибитої та виламаної вентиляційної решітки отвору підвального приміщення, яка лежала біля фасаду будинку. Зайшовши всередину підвального приміщення через непошкоджені вхідні двері, він побачив розбитий вентиляційний отвір, під яким знаходилась сокира, а також виявив відсутність у шухляді шуруповерту марки «Sturm», вартістю 1600 грн. та грошових коштів (схованки, заощадження) в сумі 5000 грн. (10 купюр номіналом по 500 грн.), які були сховані його матір?ю в торбині на столі серед продуктів харчування, які були заздалегідь приготовані нею на випадок бомбардування їхнього будинку. В подальшому, зрозумівши, що півал їхнього будинку було пограбовано і викликавши поліцію, і переглянувши записи з камер зовнішнього відеоспостереження, встановлені ним по периметру будинку, він побачив на відеозаписах, як їхній сусід ОСОБА_7 , що проживає в сусідньому будинку АДРЕСА_3 , через вентиляційний отвір виліз з підвального приміщення на вулицю, тримаючи в руках шуруповерт, а потім, ще декілька разів заліз знову в їхній підвал, тримаючи в руках футболу чорного кольору, в яку був завернутий вкрадений шуруповерт. Внаслідок крадіжки, йому було спричинено матеріальну шкоду в загальній сумі 6600 грн. (вартість шуруповерта 1600 грн. та готівкові грошові кошти в сумі 5000 грн.), а також моральну шкоду у сумі 15000 грн., які він у своєму цивільному позові просив стягнути з обвинуваченого на свою користь ;

-показаннями свідка ОСОБА_9 (матері потерпілого) про те, що 11.03.2023 р., приблизно о 12:00 год., після того, як її чоловік ОСОБА_8 зачинив всі вхідні двері та двері підсобних приміщень в їхньому будинку за адресою : АДРЕСА_2 , в якому вони постійно проживають разом з сином потерпілим ОСОБА_4 , вони втрьох на своєму автомобілі поїхали на ринок у м. Одесу, та повернувшись до дому приблизно о 16:00 год. і заїхавши у двір будинку, вони побачили пошкодження фасаду (стіни) будинку навколо вибитої та виламаної вентиляційної решітки отвору підвального (цокольного) приміщення, яка лежала на тротуарній плитці біля фасаду будинку разом з залишками штукатурки фасаду. Зайшовши у підвал разом з сином, вони виявили розбитий вентиляційний отвір з середини підвалу, під яким знаходилась сокира, а також виявив відсутність у шухляді шуруповерту марки «Sturm», вартістю 1600 грн. та грошових коштів (схованки, заощадження) в сумі 5000 грн. (10 купюр номіналом по 500 грн.), які були сховані нею в торбині разом з продуктами харчування та її ліками на випадок, якщо прийдеться терміново покинути будинок. Після того, як вони викликали поліцію і разом переглянули записи з камер відеоспостереження, вони побачили на відеозаписах, як їхній сусід ОСОБА_7 , що проживає в сусідньому будинку, через вентиляційний отвір, який він розбив, можливо сокирою, виліз з їхнього підвального приміщення на вулицю, ховаючи вкрадений у них шуруповерт у футболку темного кольору ;

-товарним чеком від 20.07.2021 р. на придбання шуруповерту марки «Sturm», вартістю 1600 грн. та інструкцією до нього ;

-оглянутим в судових засіданнях DVD-диску з відеозаписами з відеокамер зовнішнього спостереження, встановлених на будинку потерпілого за адресою : АДРЕСА_2 , виданими потерпілим ОСОБА_4 , та протоколу огляду вказаних відеозаписів від 22.03.2023 р. разом з фото-таблицею фрагментів відеозаписів з Шульгіним, на яких, видно, що 11.03.2023 р. о 13:56:33 год., у нижньому правому куті фасаду вказаного будинку відлітають маленькі дверцята сірого кольору та лежать на підлозі, а на 14:07:13 год. відеозапису, видно, як біля вказаних вибитих маленьких дверцят підвального приміщення з?являється людська рука та голова ОСОБА_7 . О 15:11:12 год. видно виламування частини фасаду цокольного підвального приміщення та о 15:13:17 год., з правої нижньої сторони підвалу будинку, на колінах вилазить ОСОБА_7 , одягнутий в штани чорного кольору з оголеним торсом, та з розбитого вентиляційного отвору дістає кофту чорного кольору, ховаючи в ній шуруповерт. Потім, встає на ноги, прямуючи в ліву сторону з поля зору камер відеоспостереження. Продовжуючи лізти до розбитого отвору в підвальному приміщенні, ОСОБА_7 знов залізає всередину підвального приміщення, залишаючись в лежачому положенні і дістає з отвору тканину чорного кольору, в яку завернутий шуруповерт, а потім знову встає на ноги і знову зникає з поля зору відеокамер. О 15:14:30 год., з правого нижнього кута біля будинку, Шульгін, вже одягнутий в кофту чорного кольору, на колінах повертається до розбитого ним отвору вентиляції, шляхом пробиття стіни будинку. А вже о 15:16:20 год., ОСОБА_7 підходить до паркану з лівої сторони будинку, перелазить через нього, прямуючи до дороги і тримаючи на плечі згорнуту куртку, зникаючи з поля зору камер відеоспостереження ;

-постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.03.2023 р. : оптичного DVD-диску відеозаписами 11.03.2023 р. з відеокамер зовнішнього спостереження, встановлених на будинку потерпілого за адресою : АДРЕСА_2 і долучення його до матеріалів справи ;

-ухвалою слідчого судді Біляївського райсуду Одеської області від 23.03.2023 р. про накладення арешту на речовий доказ : оптичного DVD-диску з відеозаписами 11.03.2023 р. з відеокамер зовнішнього спостереження, встановлених на будинку потерпілого за адресою : АДРЕСА_2 ;

-оглянутого в судовому засіданні оптичного DVD-диску з відеозаписом проведення слідчого експерименту та протоколу до нього від 05.04.2023 р. за участю потерпілого ОСОБА_4 , який на місці показав обставини справи подій 11.03.2023 р. в період часу з 12:00 год. по 16:00 год. на території свого будинку за адресою : АДРЕСА_2 , при яких він на місці показав робітникам поліції встановлені ним камери відеоспостереження на фасаді свого будинку, які зафіксували ОСОБА_7 , який скоює крадіжку майна потерпілого з проникненням до його будинку, а також показав розташування у підвалі будинку викраденого у нього Шульгіним шуруповерту марки «Sturm», вартістю 1600 грн. та грошових коштів (схованки, заощадження) в сумі 5000 грн. (10 купюр номіналом по 500 грн.) ;

-протоколом прийняття від потерпілого ОСОБА_4 заяви про кримінальне правопорушення від 11.03.2023 р. з коротким описом подій та його письмовим дозволом працівникам поліції на огляд його будинку за адресою : АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду місця події з фото-таблицею до нього від 11.03.2023 р., а саме садового будинку за адресою : АДРЕСА_2 , пошкодженнями вентиляційного отвору підвального (цокольного) приміщення з вибитим вікном та залишками штукатурки фасаду, вибитої вентиляційної решітки на підлозі та вигляду вибитої зсередини вентиляційної решітки з пошкодженнями стіни підвалу з залишками внутрішньої штукатурки та сокири, що знаходиться під вибитим отвором, входу в підвал будинку з вулиці, порушеної обстановки всередині підвального приміщення, а також футболки чорного кольору, що знаходиться на баку запасу води у підвальному приміщенні ;

-постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів : майки чорного кольору з биркою «Fosby», запакованої до паперового конверту, сокири зі слідами бетону та з нашаруваннями речовини бурого кольору, поміщених до паперових конвертів ;

-ухвалою слідчого судді Біляївського райсуду Одеської області від 13.03.2023 р. про накладення арешту на речові докази : майки чорного кольору з биркою «Fosby», сокири та 2-х фрагментів слідів долоні руки, виявлених та вилучених 11.03.2023 р. за адресою : АДРЕСА_2 та квитанцією про отримання на зберігання вказаних речових доказів № 001797 від 17.04.2023 р.

Суд вважає безпідставними, надуманими, хибними та такими, що направлені на уникнення від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 КК України, твердження ОСОБА_7 про випадкове потрапляння на територію домоволодіння, розташованого за адресою : АДРЕСА_2 , де він нібито хотів поспілкуватися з потерпілим ОСОБА_4 з приводу його сварок з сусідами та його камер відеоспостереження, які були начебто незаконно встановлені потерпілим ОСОБА_4 по периметру його будинку, і які порушували його приватне життя, а в подальшому випадкове потрапляння до підвального приміщення вказаного будинку, в якому його хтось навмисно запер на замок, і звідки він намагався вибратися, так як на його крики та стуки ніхто не реагував, у зв?язку з чим, він самостійно вибрався з підвалу через отвір і пішов додому та жодних ніяких крадіжок майна та грошей потерпілого він не скоював - з огляду на спростування вказаних хибних тверджень обвинуваченого оглянутим в судових засіданнях DVD-диску з відеозаписами з відеокамер зовнішнього спостереження, встановлених на будинку потерпілого за адресою : АДРЕСА_2 , виданими потерпілим ОСОБА_4 , на яких видно ОСОБА_7 , який скоївши крадіжку з підвалу будинку потерпілого та вибравшись з підвалу будинку через розбите ним вікно вентиляційного отвору, зникає з викраденим майном в невідомому напрямку, показаннями потерпілого та свідка та протоколом слідчого експерименту, описаних вище.

Зазначені показання обвинуваченого, суд розцінює, як обраний ним спосіб свого захисту, які повністю спростовуються сукупністю, викладених вище доказів, зібраними по кримінальному провадженню, які є послідовними між собою і з якими погоджується суд.

У зв?язку з чим, особу ОСОБА_7 на відеозаписах було повністю ідентифіковано і підтверджено відеозаписами та показаннями потерпілого та свідка, як на стадії досудового розслідуванні, так і на стадії судового слідства, як особу, яка скоїла крадіжку майна та грошей потерпілого ОСОБА_4 .

Під час судового слідства судом було встановлено і підтверджено потерпілим ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди вартості вкраденого Шульгіним шуруповерту марки «Sturm», вартістю 1600 грн. згідно товарного чека від 20.07.2021 р., наданого потерпілим до свого цивільного позову, який підтверджує вказану суму, в той час, як органом досудового розслідування була визначена сума вартості вказаного шуруповерта як 2600 грн., яка вказана в обвинувальному акті, а тому суд вважає необхідним зменшити суму матеріальної шкоди в цій частині до 1600 грн., визначивши загальну суму матеріальної шкоди у сумі 6600 грн. (шуруповерт марки «Sturm», вартістю 1600 грн. та грошових коштів в сумі 5000 грн.)

Таким чином, ОСОБА_7 , таємно, з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, викрав майно потерпілого ОСОБА_4 на загальну суму 6600 грн., а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч. 4 ст. 185 КК України.

Потерпілим ОСОБА_4 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення з нього матеріальної шкоди у розмірі 6600 грн. та моральної шкоди 15000 грн., який обвинувачений не визнав повністю через непричетність до крадіжки.

На думку суду, цивільний позов потерпілого слід задовольнити з наступних підстав.

Статтями 91,92 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема - вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Статтями 127,128 КПК України передбачено - підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування - не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 89 ЦПК України встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 95 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, який завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) : втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 1167 ЦК України - моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами до пункту 9, внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до норм ЦПК України, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Під час судового слідства, судом була встановлена і документально доведена потерпілим сума матеріальної шкоди, спричинена протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_7 щодо викрадення у ОСОБА_4 шуруповерту марки «Sturm», вартістю 1600 грн., а також грошових коштів (схованки, заощадження) в сумі 5000 грн. підтверджених показаннями потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 , а тому вказані сума матеріальної шкоди у загальному розмірі 6600 грн. підлягає задоволенню.

Щодо суми моральної шкоди у розмірі 15000 грн., суд, з урахуванням ст.ст. 23,1167 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вважає обґрунтованою і такою, що відповідає дійсним моральним стражданням потерпілого, характеру та обсягу душевних страждань, які переніс потерпілий внаслідок крадіжки його майна Шульгіним та пошкодженням його будинку, необхідності виклику органів поліції, яким він неодноразово надав свої показання з приводу досліджуваних подій кримінального злочину за ч. 4 ст. 185 КК України, скоєння якого повністю не визнається обвинуваченим, а також необхідність явки потерпілого в судові засідання, що потягло за собою певні незручності у житті та роботі потерпілого шляхом витрачання свого часу, який він міг би приділити своїм батькам похиого віку та роботі в ТОВ «Ладат груп».

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд враховує тяжкість і підвищений ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, який має кваліфікуючу ознаку вчинений в умовах воєнного стану, вік обвинуваченого та його особу, щире каяття, вкрай негативну характеристику з місця проживання, а також невідшкодовану матеріальну шкоду потерпілому.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що покарання ОСОБА_7 повинно бути призначено у виді позбавлення волі.

Враховуючи приписи ч. 3 ст. 72 КК України, відповідно до якої, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно, тому вирок Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.08.2021 р., за яким ОСОБА_7 було призначено покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в сумі 850 грн. виконується самостійно.

На підставі ст. 100 КПК України, речові докази по справі : майку чорного кольору з биркою «Fosby», сокиру та 2-х фрагменти слідів долоні руки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області - підлягають знищенню, а речові докази : оптичний DVD-диску з відеозаписами 11.03.2023 р. з відеокамер зовнішнього спостереження, встановлених на будинку потерпілого за адресою : АДРЕСА_2 та DVD-диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 05.04.2023 р., належить зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 91,92,100,124,127,128,174,368-371,373-376 КПК України, ст.ст. 76-83,89,95 ЦПК України, ст.ст. 22,23,1166,1167 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 - визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання ОСОБА_7 за цим вироком частково приєднати невідбуту ним частину покарання за вироком Суворовського райсуду м. Одеси від 06.02.2024 р. і остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, покарання, призначене ОСОБА_7 за вироком Овідіопольського райсуду Одеської області від 10.08.2021 р. за ст. 162 ч. 1 КК України у виді штрафу в сумі 850 грн. виконується самостійно.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 залишити колишньою - у виді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання відраховувати ОСОБА_7 з моменту обрання йому судом запобіжного заходу з 27.03.2023 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати період його попереднього ув?язнення з 20.01.2017 р. по 25.04.2018 р. з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі : майку чорного кольору з биркою «Fosby», сокиру та 2-х фрагменти слідів долоні руки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області - знищити, а речові докази : оптичний DVD-диск з відеозаписами 11.03.2023 р. з відеокамер зовнішнього спостереження, встановлених на будинку потерпілого за адресою : АДРЕСА_2 та DVD-диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту від 05.04.2023 р. - зберігати при матеріалах кримінального провадження

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити повністю.

У відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 6600 грн. та моральну шкоду 15000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду на протязі 30 діб з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1