УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру від 17.05.2023 в рамках кримінального провадження № 0000578 від 19.05.2023, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив:

1) скасувати повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 17.05.2023 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000578 від 19.05.2023;

2) зобовязати прокурора Київської міської прокуратури вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні № 0000578 від 19.05.2023 про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. ст. 358 КК України.

У скарзі захисник посилається на незаконність та необґрунтованість повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вказаному кримінальному провадженні як таку, що не відповідає вимогам ст.ст. 276-278 КПК України.

У судовому засіданні захисник скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в ній факти та обставини, просив її задовольнити.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказавши на відсутність підстав для його скасування відсутні.

Вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, де вказано, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення.

Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Сформульована підозра встановлює межі, в рамках яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

Тобто, для повідомлення особи про підозру має бути склад кримінального правопорушення та достовірні, належні, допустимі, а в сукупності достатні докази для повідомлення особи про підозру.

У КПК України немає конкретного переліку підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак, з аналізу положень статей 276 278 КПК України можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру:

1) неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру;

2) порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру;

3) необґрунтованість підозри.

Під час розгляду скарги слідчим суддею було встановлено, що Головним управлінням Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000578 від 19.05.2023, яке було об`єднано з кримінальним провадженням № 0002228.

Згідно повідомлення старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головним управлінням Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 17.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до оскаржуваного повідомлення про підозру, ОСОБА_5 повідомлена про те, що вона підозрюється в закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому у особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підроблених документів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Згідно ст.ст. 276-278 КПК України вбачається, що при розгляді скарги на рішення слідчого про підозру слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи. Тобто, слідчий суддя досліджує не самі докази, а лише їх наявність та вагомість.

Дослідивши надані скановані матеріали кримінального провадження №0000578 від 19.05.2023 встановлено, що слідчим було дотримано вимоги ст. 278 КПК України в частині вручення письмового повідомлення про підозру, зокрема встановлено, що відповідно до ст.ст. 111, 112, 278 КПК України воно було надіслано ОСОБА_5 за адресою її місця реєстрації, що підтверджується копіями супровідного листа, опису цінного листа, квитанції АТ «Укрпошта» та конверта, відтак твердження захисника про порушення дотримання належної процедури вручення повідомлення про підозру є необґрунтованими.

Разом з цим, суд погоджується з позицією захисника щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри з огляду на наступне.

Положення кримінально-процесуального законодавства не містять визначення змісту поняття «підозра», проте системний аналіз змісту норм КПК України свідчить, що підозра є складовим елементом процедури притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки саме з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення розпочинається кримінальне переслідування такої особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України). Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так згідно з практикою ЄСПЛ «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. У ч.1 ст.6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод за тлумаченням ЄСПЛ вміщено концепцію терміна «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27.02.1980р., скарга №6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15.07.1982р, скарга №8130/78) ЄСПЛ констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення».

Виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до вимог п. 6 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру має містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Слідчий суддя, проаналізувавши зміст повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 17.05.2023 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, приходить до висновку, що воно не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Так, текст повідомлення про підозру не містить зазначення конкретних дій ОСОБА_5 , які на думку слідчого та прокурора являються протиправними й підпадають під ознаки відповідних статей Кримінального кодексу України.

Більш того, текст повідомлення про підозру не містить жодного дієслова, яке характеризує дії саме ОСОБА_5 як суб`єкта інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, слідчим суддею робиться висновок про те, що підозра ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002228, (матеріали з якого виділені, в частині саме зазначеної підозри, в кримінальне провадження №0000578 від 19.05.2023) є необґрунтованою.

Щодо тверджень слідчого, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри вже перевірялась судом апеляційної інстанції, необхідно зазначити, що з огляду на специфіку розгляду скарг на повідомлення про підозру, де предметом розгляду є саме таке повідомлення про підозру, формальне посилання на доведеність обґрунтованості повідомленої підозри при розгляді іншої судової справи без встановлення безпосередньо слідчим суддею наявності/відсутності доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) та їх достатності, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри, нівелює положення КПК України щодо обов`язку слідчого судді надати детальну оцінку доводам під час перевірки повідомлення про підозру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що повідомлення про підозру від 17.05.2023 ОСОБА_5 є необґрунтованим, складеним з порушенням вимог ст. 277 КПК України, а тому зазначена обставина є підставою для скасування повідомлення про підозру.

Щодо вимог про внесення відповідних даних до ЄРДР, то слід зауважити, що Положення «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» передбачає, що внесення відомостей до Реєстру здійснюється Реєстратором з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: дату скасування повідомлення про підозру - невідкладно, але не пізніше 24 годин після набрання рішенням слідчого судді законної сили. Отже, зазначений обов`язок є імперативним і виникає в силу закону, а тому немає підстав для додаткового судового зобов`язання у цій частині, а тому скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 276-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу - задовольнити частково.

Скасувати повідомлення про підозру від 17.05.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 28 ч. ст. 358 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000578 від 19.05.2023.

В іншій частині - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1