В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" вересня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000784 від 14.08.2025, по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, м. Ніпоколь, українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, не маючого інвалідності, не маючого на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

у с т а н о в и в:

14 серпня 2025 року приблизно о 14 годині 50 хвилин, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував неподалік будинку що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 14-В, де на землі, знайшов запаяний пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору. Будучи особою, що періодично вживає психотропні речовини, ОСОБА_2 припустив, що знайшов чиюсь «закладку - схованку» особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. В цей час у ОСОБА_2 , виник протиправний умисел спрямований на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , підняв із землі знайдений ним запаяний пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, роздивившись її, впевнився, що дійсно у даному пакеті міститься кристалоподібна речовина, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, тим самим, вчинив безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

В цей час, у ОСОБА_2 , виник протиправний умисел, спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання, без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , помістив незаконно придбаний ним запаяний пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, до лівої зовнішньої кишені шортів, в які був одягнений, та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_2 , зберігаючи при собі вищевказану речовину, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, пішов далі по особистим справам.

Того ж дня, тобто 14.08.2025 приблизно о 15 годині 07 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 12-Б, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі запаяний пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Після цього, на вказане місце за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 12-Б, була викликана слідчо-оперативна група Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві.

В подальшому, 14.08.2025 в період часу з 15 години 40 хвилини до 15 години 45 хвилини, за адресою: м. Київ, вул. Тампере, 12-Б, дізнавачем відділу дізнання, у присутності двох запрошених понятих однієї статі було проведено обшук затриманої особи, в ході якого у ОСОБА_2 ,, в лівій зовнішній кишені шортів, у які був одягнений останній, було виявлено та вилучено запаяний прозорий пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу, в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,936 г., яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/50631-НЗПРАП від 19.08.2025: Надана на дослідження речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. Надана на дослідження речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,936 г.

PVP, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. Також у заяві ОСОБА_2 просить призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2023 по справі № 462/3095/20 зазначив, що у кримінальному праві виправлення засудженого є таким впливом покарання на свідомість особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення. Виправлення виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального. Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого в результаті застосування до нього покарання відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів, що неможливо без усвідомлення та засудження винуватим вчиненої ним власної суспільно небезпечної дії. При обранні форми реалізації кримінальної відповідальності суд у визначених законом межах наділений правом вибору не лише виду та розміру покарання, а й порядку його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше не судимий, не перебуває обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд, зокрема, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працює, не вважає за доцільне призначати йому покарання у виді штрафу, в тому числі із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. Також, в силу приписів ст. 57 КК України, враховуючи, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, суд не вважає за можливе призначити покарання у виді виправних робіт.

Висновку про неможливість призначення судом обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу або виправних робіт, суд дійшов, зокрема, на підставі роз`яснень наведених у абз. 4 п. 2, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Крім цього, вирішення питання про призначення виду та розміру покарання належить до дискреційних повноважень суду, який розглядає кримінальне провадження по суті.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 05.02.2024 по справі № 754/6054/22 витлумачив, що підставами для судового розсуду в ході призначення покарання є: кримінально-правові відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, у яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, під час врахування пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначення «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Враховуючи вищевикладене, суд, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 309 КК України, ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 49-2 КВК України, строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації, після набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі, які містяться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,936 г., що передана на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 024687 від 21.08.2025) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-25/50631-НЗПРАП від 14.08.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення з клопотанням про помилування.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1