В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року селище Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 03.03.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.1261 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , порушуючи вимоги статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до свого пасинка ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в його бік, приниженні, погрозах застосування фізичного насильства, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних (моральних) страждань у останнього.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 , протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Зокрема, 17 червня 2024 близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого пасинка ОСОБА_5 дії психологічного характеру, що виразилось у образах та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його фізичному та психологічному здоров`ю чим саме вчинив відносно пасинка домашнє насильство, що призвело до його психологічних страждань.

17 червня 2024 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №611934) відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

04 липня 2024 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Окрім цього, 29 червня 2024 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно свого пасинка ОСОБА_5 , повторно, протягом року, умисно вчинив відносно останнього домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, що виразилось у штовханні та образах, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю ОСОБА_5 та призвести до психологічних страждань останнього.

29 червня 2024 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №611987) відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

01 серпня 2024 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, 29 червня 2024 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно свого пасинка ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , повторно, протягом року, умисно вчинив відносно останнього домашнє насильство, а саме дії психологічного характеру, що виразилось безпідставній сварці, образах та погрозах фізичною розправою та побиттям дверей, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю ОСОБА_5 та призвести до психологічних страждань останнього.

29 червня 2024 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №611925) відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

01 серпня 2024 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо свого пасинка ОСОБА_5 , що призвело до його психологічних страждань.

Так, 03 березня 2025 приблизно о 11 годині 58 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно пасинка словесну сварку, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння йому психологічного насильства, що проявилось у словесних висловлюваннях нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілого, чим вчинив систематичне психологічне насильство над потерпілим, що призвело до тривалих, інтенсивних та негативних за своїми проявами психологічних (моральних) страждань у останнього.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в обсязі пред`явленого обвинувачення по ст. 1261 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно відносно нього неодноразово складалися протоколи щодо вчинення домашнього насильства по відношенню до його пасинка ОСОБА_5 , які розглядалися судом та постановами суду його визнано винним у вчиненні домашнього насильства. На теперішній час він проживає окремо. У скоєному розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив призначити максимальне покарання.

Прокурор та обвинувачений не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілого. Тому суд на підставі ст. 325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілого.

Враховуючи свідчення обвинуваченого ОСОБА_4 , його повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, то у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчинені.

Згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст вказаних обставин, добровільно визнає себе винним в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненню психологічного насильства щодо пасинка, з яким перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, і роз`яснив йому, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

До таких фактичних обставин відносяться обставини, щодо дати, часу, місця, способу здійснення кримінального правопорушення, форми вини, заподіяної шкоди.

Досліджена у судовому засіданні правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає дійсним обставинам скоєного діяння.

На підставі викладеного, суд визнає доведеним винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст. 1261 КК України, як вчинення домашнього насильства, тобто умисного систематичного психологічного насильства щодо пасинка, з яким перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, за місцем проживання не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога, групи інвалідності не має, з місця проживання характеризується задовільно, сам в судовому засіданні негативно оцінив власну протиправну поведінку.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність, активне сприяння слідству.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Також суд, вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України.

На підстав ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки.

Таким чином, на підставі ч. 1 п. 1 ст. 91-1 КК України суд застосовує до ОСОБА_4 обмежувальний захід строком на 1 (один) місяць, а саме: заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судово психологічна експертиза № 27/03 від 12.03.2025 вартістю 4 000 гривень.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученою стороною обвинувачення експертом спеціалізованих державних установ, у розмірі 4 000 грн. на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст. 100 КПК України.

Речові докази: DVD-R диски з відеозаписом ходу допиту потерпілого ОСОБА_5 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000032, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1261 КК України та призначити йому покарання за даною статтею кримінального закону у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня постановлення засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити засудженому наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду - притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України.

На підстав ч. 1 п. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід строком на 1 (один) місяць:

- заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судові витрати за проведення судово психологічної експертизи № 27/03 від 12.03.2025 у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Речові докази: DVD-R диски з відеозаписом ходу допиту потерпілого ОСОБА_5 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000032, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок може бути подана апеляція, з підстав передбачених ст. ст. 394, 395 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівській районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим в той же термін, з дня вручення його копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя: ОСОБА_1