ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/7021/23

Провадження № 11-сс/820/225/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч. 2 та ч.3, ст.189 ч.4 КК України, у кримінальному провадженні №0000486, внесеному до ЄРДР 14.09.2023 року, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року за результатами розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Хмельницькій області, погодженого з прокурором Хмельницької обласної прокуратури, ОСОБА_7 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч. 2 та ч.3, ст.189 ч.4 КК України, продовжено термін тримання під вартою до 23 травня 2025 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного із інкримінованим йому злочином, а ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати, а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апелянт зазначає, що прокурор не довів жодними належними та достатніми доказами наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 та ч.3 КК України та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На думку сторони захисту, висновок про те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, не аргументований та має формальний характер.

Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий.

Сторона захисту вважає, що враховуючи сукупність даних про особу підозрюваного, адекватним запобіжним заходом, який зможе забезпечити виконання процесуальних рішень та забезпечить належну поведінку останнього може бути домашній арешт.

Поміж іншого, покладені на ОСОБА_7 обов`язки, а також перебування під домашнім арештом суттєво зменшить ризики, на які послався слідчий у своєму клопотанні про обрання запобіжного заходу та буде відповідати меті такого.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги, просили ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги сторони захисту, відстоював законність та обґрунтованість прийнятого рішення, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали провадження та апеляційні доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисту задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Приймаючи рішення за апеляційними вимогами захисту, колегія суддів виходить з положень ст.199 КПК України, за якою клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та має відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів правильно оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Колегією суддів встановлено, що 30.01.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч. 2 та 3 КК України, а 28.02.2025 року йому повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч. 2 та 3 та ст.189 ч.4 КК України.

30.01.2025 року підозрюваному ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.03.2025 року.

25.03.2025 року ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000486 продовжено до чотирьох місяців.

Колегія суддів виходить з того, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами: протоколом обшуку від 30.01.2025, висновком експерта №СЕ-19/123-25/1855-НЗПРАП від 05.03.2025 р., протоколом огляду грошових коштів, які будуть використанні під час проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 04.07.2024, протоколом особистого огляду покупця та видачі йому, грошових коштів перед початком НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 04.07.2024, протоколом вилучення придбаного товару від 04.07.2024, висновком експерта №СЕ-19/123-24/8446-НЗПРАП від 16.07.2024 р., протоколом огляду грошових коштів, які будуть використанні під час проведення НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 02.08.2024, протоколом огляду покупця та видачі йому, грошових коштів перед початком НСРД - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 02.08.2024, протоколом вилучення придбаного товару від 02.08.2024, висновком експерта №СЕ-19/123-24/10579-НЗПРАП від 14.10.2024 р., та іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів виходить з того, що злочини, передбачені ст. 307 ч. 2 та ч.3, ст.189 ч.4 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , два з яких відповідно до ст.12 КК України є умисними особливо тяжкими злочинами, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Отже, усвідомлюючи можливість призначення покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відбування покарання у виді позбавлення волі.

Так, ризик переховування колегія суддів оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження.

Колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, які характеризуються специфічною комунікацією між учасниками таких відносин, їх суспільною небезпекою, розповсюдженням шкідливих наслідків для не визначеного кола осіб. У даному кримінальному провадженні розслідуються обставини незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин. Всі наведені обставини можуть бути значним і вагомим мотивом для підозрюваного переховуватися від суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти, на що наголошував Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії».

Колегія суддів вважає доведеним і ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, які перебувають на волі, з якими ОСОБА_7 знайомий, знає місце їх постійного проживання і відповідно може здійснювати тиск на них для зміни показань з метою уникнути кримінальної відповідальності. З урахуванням характеру та обставин злочинів, інкримінованих ОСОБА_7 у складі організованої групи, на цій стадії досудового розслідування, колегія суддів вважає, що в поведінці ОСОБА_7 існує і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень а також можливість призначення суворого покарання.

Посилання в апеляційній скарзі на ті обставини, що ОСОБА_7 раніше не судимий, не спростовують висновків слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою останньому. На думку колегії суддів, такі обставини не є визначальними та такими, що дають підставу застосувати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на домашній арешт і з огляду на те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, які відповідно до ст.307 ч.3 КК України та 189 ч.4 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а також враховуючи його роль у вчиненні інкримінованого злочину у складі організованої групи (організатора), суспільну небезпечність вчиненого, спосіб та механізм вчинення злочину, а також продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що продовження строків тримання під вартою ОСОБА_7 у визначений законом строк на час слідства з урахуванням балансу суспільних інтересів є цілком виправданим та застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та не буде ефективним для досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування рішення слідчого судді за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 березня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 23 травня 2025 року включно - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3