Справа № 639/1391/25
Провадження № 1-кс/639/279/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, у межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 01.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.03.2025прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить:

Накласти арешт на майно, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, яке було вилучене 28.02.2025 в ході огляду місця події біля домоволодіння № 91 по пр. Новобаварському в місті Харкові, а саме: автомобіль Lexus RX 330, д.н.з. НОМЕР_1 та направлено до ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 107.

Дослідивши клопотання прокурора від 03.03.2025 про арешт майна та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання, що це клопотання не повною мірою відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вимогами ч. 1 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю власника майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Таким чином, в клопотанні про арешт майна має бути обов`язково зазначено відомості про власника майна (інформація про представника юридичної особи, засоби телефонного зв`язку та електронної пошти), що необхідно до виклику цієї особи у судове засідання та забезпечення його права брати участь у розгляді клопотання.

Крім цього, до клопотання мають бути додані документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або зазначені конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження певною фізичною чи юридичною особою.

Вказані недоліки клопотання про арешт майна позбавляють слідчого суддю в повній мірі дослідити докази, якими обґрунтовуються доводи клопотання, та прийняти рішення по справі.

Крім цього, слідчим у клопотанні не наведено підстав вважати наявність ризиків можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, на яке планується накладення арешту, що суперечить вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Таким чином, звертаючись із клопотанням про арешт вказаного вище майна прокурор не дотримався вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України в частині зазначення відомостей про його власника.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, вказане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 171, 172, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, у межах матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 01.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - повернути прокурору для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України, надавши для цього строк 72 години з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1