УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000699 від 26.05.2024 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 185 КК України, суд , -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені судді Рівненського міського суду Рівненської області перебуває вказаний обвинувальний акт.

Під час підготовчого судового засідання прокурор подав письмове клопотання у якому просить суд, продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, покликаючись на наявність ризиків , передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання останнього під вартою та на даний час не зменшилися і уникнути їх шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, а тому просить клопотання задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 розгляд клопотання прокурора покладають на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, суд дійшов висновку, що обставини, зазначені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і на даний час, ризики, які мали місце на час обрання такого запобіжного заходу не зменшилися та залишаються реальними та триваючими.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 01.08.2024 ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який судом булонеодноразово продовжено, востаннє до 02.01.2025.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особистості підозрюваного і його поведінки.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 за вчинення ним кримінальних правопорушень, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких злочинів з максимальною мірою покарання до 8 років позбавлення волі, є підставою вважати, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження, які ще не допитані судом, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати свою злочинну діяльність, вчинивши інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги позицію учасників судового провадження, суд вважає доцільним продовжити раніше обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до положень ст. ст. 183, 197 КПК України із урахуванням зазначених в ухвалі суду ризиків та підстав обрання такого запобіжного заходу, які на теперішній час фактично не відпали та не змінились.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов"язків передбачених цим Кодексом.

Однак згідно із п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Суд погоджується із думкою прокурора в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,183,194,369,376,392,395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 27.02.2025.

Визначити місцем тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» (м.Рівне, вул.Дворецька, 116).

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1