ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/598/25 Справа № 192/253/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 0000073 від 27 січня 2025 року, про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пропашне Солонянського району Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час влаштованого до КЗ Центр надання соціальних послуг Новомосковської селищної ради, учня 10-А класу Новопокровського ліцею ім. В.М. Сиволоба Новопокровської селищної ради, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

законного представника ОСОБА_9

психолога ОСОБА_10

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий суддя дійшов висновку, що неповнолітній ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

В той же час слідчим суддею встановлено, що існують обґрунтовані підозри стосовно того чи усвідомлював ОСОБА_6 суспільно-небезпечний характер своїх дій, чи передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і чи дійсно бажав їх настання, оскільки останній з 2015 року перебуває в реєстрі психіатричних хворих з діагнозом F 71.0 помірна розумова відсталість, однак відповідно до вимог ст. 242 КПК України, відповідна експертиза для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності не проведена.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, про недоведеність існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання не доведено, оскільки відповідних доказів про такі наміри ОСОБА_6 не було надано, а крім того останній не розуміє тяжкості вчиненого ним діяння, суворості, виду та строку покарання, яке до нього може бути застосовано.

Також, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність існування ризику щодо незаконного впливу ОСОБА_6 на малолітню потерпілу, свідків, яка разом з підозрюваним та іншими дітьми поміщена до корпусу № 1 КЗ «Центр надання соціальних послуг» Новопокровської селищної ради, а згодом влаштована в патронатну родину, яка проживає в с. Кринички. Також слідчий суддя не вважав доведеним існування ризику вчинення нового кримінального правопорушення.

В апеляції:

- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги по суті прокурор вказує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, що може стати приводом для переховування підозрюваного від слідства та суду.

Також прокурор зазначає, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки ці особи місцеві мешканці та мають родинні зв`язки.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, яка підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, просила її задовольнити, підозрюваного, який не зміг висловити своєї думки з приводу апеляційної скарги, захисника та законного представника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту дотримані в повному обсязі та, вирішуючи це питання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя належно дослідив обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та відсутність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що передбачені ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий у клопотанні.

Так, за матеріалами, долученими до клопотання слідує, що в провадженні ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 27 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

31 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а саме у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів слідує, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наявність відповідних доказів, зокрема: протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27 січня 2025 року; протоколів огляду місця події від 27 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 27 січня 2025 року; висновку експерта № КСЕ-19/104-25/4601 від 31 січня 2025 року; висновку експерта № СЕ-19/104-25/4951-МЗ від 30 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 04 лютого 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 28 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 28 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 28 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 28 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 28 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 28 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 28 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_20 від 28 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_21 від 29 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_22 від 29 січня 2025 року; протоколу допиту малолітнього свідка ОСОБА_23 від 30 січня 2025 року; протоколу допиту малолітнього свідка ОСОБА_24 від 30 січня 2025 року; протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_25 від 31 січня 2025 року; протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_26 від 31 січня 2025 року; протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_27 від 31 січня 2025 року; протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_28 від 31 січня 2025 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 31 січня 2025 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому злочину.

В той же час, слідчим суддею було встановлено, що також не було спростовано прокурором в суді апеляційної інстанції, що існують обґрунтовані підозри стосовно того чи усвідомлював ОСОБА_6 суспільно-небезпечний характер своїх дій, чи передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і чи дійсно бажав їх настання, оскільки останній з 2015 року перебуває в реєстрі психіатричних хворих з діагнозом F 71.0 помірна розумова відсталість.

Тому, під час розгляду даного клопотання було зроблено обґрунтований висновок, що за відсутності експертиза для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності, на час розгляду клопотання існують обґрунтовані сумніви вважати, що підозрюваний діяв умисно з метою задоволення своєї статевої пристрасті, розумів малолітній вік потерпілої та нехтував загальнолюдським принципами моралі, статевої недоторканності, користувався безпорадним станом, в силу малолітнього віку, фізичних можливостей та страху.

За наведеного, слідчий суддя також і не вбачав наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні.

Встановлено, що з огляду на наявність діагнозу підозрюваного ОСОБА_6 , останній не усвідомлює тяжкості вчиненого ним діяння, суворості, виду та строку покарання, яке до нього може бути застосовано, що свідчить про відсутність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 продовжує перебувати в КЗ «Центр надання соціальних послуг» Новопокровської селищної ради, тобто не має можливості спілкуватися з потерпілою та свідками, що також свідчить про відсутність можливості останнього здійснювати будь-який вплив на даних осіб.

Слідчий суддя також дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки неповнолітній ОСОБА_6 страждає на помірну розумову відсталість, існування ризику вчинення нового кримінального правопорушення також недоведеним.

Таким чином, у слідчого судді були відсутні правові підстави для застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. При цьому, приймаючи дане рішення, слідчим суддею також було враховано те, що неповнолітній ОСОБА_6 не орієнтується в часі, а тому застосування до нього домашнього арешту з забороною виходити з житла не є ефективним з огляду на те, що останній не зможе виконати такого обов`язку в силу своїх розумових здібностей.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у домашнього арешту, в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, не є слушними, оскільки дані обставини були враховано слідчим суддею під час розгляду клопотання у суді першої інстанції та їм була надана належна та обґрунтована оцінка.

Таким чином, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на психічний стан та здоров`я останнього, а також з урахуванням не встановлення жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З урахуванням вищевказаних обставин, положень кримінального процесуального закону, відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 0000073 від 27 січня 2025 року, щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4