Справа №463/338/25
Провадження №1-кс/463/816/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

23 січня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Степановекрт Республіки Азейрбаджан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за погодженням з прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, а також покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення відповідного розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, за обставин викладених в письмовому повідомленні про підозру, яке долучено до матеріалів клопотання.

Зокрема, ОСОБА_5 , діючи у порушення наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став на шлях злочинної діяльності за таких обставин.

Наприкінці листопада 2024 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) за невстановлених на даний час слідством обставин ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Теребовля познайомився із ОСОБА_5 .

Під час розмови ОСОБА_5 , знаючи що ОСОБА_7 є особою призовного віку та підлягає мобілізації, запропонував йому допомогу у вирішенні питання щодо ухилення від мобілізації та допомогти в силу своїх знайомств отримати рекомендаційний лист від командира однієї із тилових військових частин, яка дислокується в Тернопілській області, повідомивши, що за наявності такого рекомендаційного листа в нього, ОСОБА_7 , буде можливість уникнути призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Також під час вказаної розмови останній повідомив, що для отримання рекомендаційного листа необхідно надати йому грошові кошти в сумі від 6000 доларів США, в залежності від подальших обставин, зазначивши при цьому, що більш детальну інформацію повідомить пізніше, надавши йому свій абонентський номер, яким користується, а саме: НОМЕР_1 .

Тоді ж, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди у ОСОБА_7 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, а саме: на командира військової частини НОМЕР_2 за надання рекомандаційного листа для подальшого використання та уникнення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період в умовах воєнного стану.

У свою чергу ОСОБА_7 усвідомлюючи неправомірність дій ОСОБА_5 , погодився на незаконні вимоги, щодо надання останньому неправомірної вигоди та з метою викриття злочинної діяльності останнього звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення та в подальшому діяв під контролем працівників правоохоронних органів.

06.12.2024 близько 13 години (точного часу слідством на цей час не встановлено), ОСОБА_5 за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , зустрівся у закладі харчування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване на території взуттєвої фабрики «Ла Кастелана» за адресою вул. Січових Стрільців, буд. 28, м. Теребовля Тернопільскої області та під час зутрічі повідомив, що для отримання рекомендаційного листа з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану йому, ОСОБА_7 , необхідно надати копії військово-облікових документів та паспорта громадянина України, висловивши при цьому вимогу про необхідність надання йому, ОСОБА_5 , за вказану послугу частину грошових коштів в сумі 3000 доларів США.

У подальшому, 18.12.2024 о 16.20 год., ОСОБА_5 перебуваючи біля транспортного засобу «Peugeot Bipper», д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився напроти будівлі за адресою АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, одержав для себе від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США (згідно курсу Національного банку України станом на 18.12.2024 125 460 гривень), за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, а саме на командира військової частини НОМЕР_2 за надання рекомандаційного листа для подальшого використання та уникнення призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

У подальшому, 10.01.2024 (точного часу слідством на цей час не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, із свого абонентського номеру мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував на абонентський номер ОСОБА_7 НОМЕР_4 та повідомив останньому, що раніше обумовлений рекомендаційний лист готовий.

Надалі, 15.01.2024 (точного часу слідством на цей час не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, із свого абонентського номеру мобільного телефону НОМЕР_1 зателефонував на абонентський номер ОСОБА_7 НОМЕР_4 та повідомив останньому, про необхідність зустрічі для отримання рекомендаційного листа від командира військової частини НОМЕР_2 .

У подальшому, 21.01.2025 близько 13 год., (точного часу слідством на цей час не встановлено), ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи у закладі харчування «Гаряча випічка», що розташоване на території взуттєвої фабрики «Ла Кастелана», за адресою вул. Січових Стрільців, буд. 28, м. Теребовля, передав ОСОБА_7 копію рекомендаційного листа від командира військової частини НОМЕР_2 , після чого, діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вимагання та одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів одержав для себе від ОСОБА_7 другу частину неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США (згідно курсу Національного банку України станом на 21.01.2025 123 450 гривень), за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, а саме: на командира військової частини НОМЕР_2 за надання рекомендаційного листа для подальшого використання та уникнення призову на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належать до категорії тяжких злочинів та за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість вчиненого злочину і покарання за таке, на думку прокурора, вже самі по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Разом з цим, ОСОБА_5 , володіючи документами для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України. Вважає, що підозрюваний може знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення, перевіряється можлива причетність ОСОБА_5 до одержання неправомірної вигоди від інших громадян за вирішення питань, пов`язаних із не вжиттям заходів з виявлення та документування протиправної діяльності). Може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, крім того з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Враховуючи, що зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_5 , його вік та стан здоров`я, прокурор відтак вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, покликавшись по положення ч. 3 ст. 183 КПК України та п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України просив суд при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити останньому відповідний розмір застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України .

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив з підстав необгрунтованості пред`явленої підозрюваному підозри та відсутності в діях останнього ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Вважає, що правова кваліфікація дій підозрюваного є неправильною. У зв`язку із чим просив в задоволенні клопотання відмовити. В подальшому, захисник зазначив про те, що враховуючи матеріалий стан підозрюваного, у випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити останньому альтернативно заставу в меншому розмірі, а саме: 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що слідчими Другого СВ ТУ ДБР у місті Львові здіснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 28.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

21.01.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

22.01.2025 ОСОБА_5 у порядку 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортом УСБУ у Тернопільській області про вчинення неправомірних дій, зокрема ОСОБА_5 від 28.08.2024,

-заявою ОСОБА_7 від 03.12.2024,

-протоколами допитів ОСОБА_7 від 19.12.2024, 21.01.2025, 03.12.2024, 09.12.2024;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 22.01.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 21.01.2025;

-протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 21.01.2025;

-протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів від 18.12.2024;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

-протокол обшуку транпсортного засобу «Peugeot Bipper» д.н.з. НОМЕР_3 від 21.01.2025;

-протокол обшуку закладу харчування «Гаряча випічка», що знаходиться в адміністративному приміщенні «Ла Кастелана» від 21.01.2025;

-протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту;

-іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Оцінюючи наведені в клопотанні та перелічені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Поряд з цим суд вважає за необхідне зазначити про те, що не може вважатися ризиком у відповідності до положень ст.177 КПК України, наявним в діях підозрюваного, не встановлення ще усіх обставини, що мають значення для досудового розслідування, та усіх осіб, можливо причетних до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване на грубе порушення суспільних відносин у сфері службової діяльності. Вказані обставини в своїй сукупності підтверджують, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому покликання представників органу досудового розслідування та органу прокуратури в цій частині суд вважає обгрунтованими та належно вмотивованими.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та час його вчинення (в умовах воєнного стану), а також його спрямування на підрив встановленого порядку здійснення службової діяльності, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання прокурора про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне визначити у відповідності до п.2 ч.5 ст.182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує положення ч.4,5 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цьогокодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Відповідно до рішення від 27.06.1968 у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності звинуваченого на слуханні. Тож її сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде виступати в якості достатнього стримуючого фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя.

З урахуванням наведеного вище, слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне визначити тривалістю 60 діб: починаючи з моменту фактичного затримання особи о 14.29 год. 21.01.2025 року до 14.29 год. 21.03.2025 року включно (в межах строків досудового розслідування, які розпочалися 22.01.2025 року з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_5 ).

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Строк дії ухвали становить 60 діб починаючи з моменту фактичного затримання особи о 14.29 год. 21.01.2025 року до 14.29 год. 21.03.2025 року включно (в межах строків досудового розслідування).

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень нуль копійок).

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_8 ,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті клопотання відмовити.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 23 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1