ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/344/25 Справа № 208/1205/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 січня 2025 року про відмову у відкритті провадження,

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 січня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що питання, яке ініціює ОСОБА_6 в скарзі, не може бути предметом оскарження в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки бездіяльність щодо невручення пам`ятки потерпілому про права та обов`язки не відповідає вищезазначеним критеріям, оскільки нормами КПК не встановлені строки таких дій.

За змістом скарги також ОСОБА_6 висловлює своє зауваження щодо не проведення слідчих дій, зокрема не проведення допиту свідків та інших осіб, не призначення експертизи, тощо. В той же час ні скарга, ні додані до неї матеріали не дають можливості встановити факт звернення ОСОБА_6 , у разі наявності відповідних повноважень для цього, з клопотанням про проведення слідчих дій, і відмова в проведенні яких, у разі прийняття такого рішення особою, що проводить досудове розслідування, може бути предметом оскарження слідчому судді.

Питання недотримання розумних строків слідчим (дізнавачем) під час досудового розслідування, про що також зазначив автор в своїй скарзі, вказуючи що «слідчий своїми діями не розглядає кримінальне провадження та гальмує» є предметом розгляду прокурора вищого рівня, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 308 КПК передбачено право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову щодо повторного розгляду скарги чи задовольнити її в повному обсязі.

За змістом скарги ОСОБА_6 наводить доводи, зміст яких зводиться до непогодження з прийнятим слідчим суддею рішенням, вважає, що його скарга подана відповідно до чинного законодавства та ст. 303 КПК та слідчий суддя мав розглянути скаргу по суті та витребувати матеріали кримінального провадження №0000038, з яких можна встановити, що він звертався до поліції та прокуратури м. Кам`янське зі скаргами та просив видати йому та ОСОБА_7 пам`ятку потерпілого, чого слідчий не зробив за 2 роки та не допитав його особисто, що є порушенням чинного законодавства України.

Позиції учасників судового провадження.

В судове засідання скаржник не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином. До суду подав клопотання, в якому просить розглядати скаргу за його відсутності та задовольнити її.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 24 КПК законодавчо передбачено гарантоване право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , матеріали провадження та висновки слідчого судді, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя належним чином дотримався вказаних вище положень кримінального процесуального закону.

Зі скарги ОСОБА_6 до слідчого судді слідує, що в провадженні Кам`янського РУП знаходиться кримінальне провадження № 0000038 та на даний час слідчий не вручив пам`ятку потерпілої особи ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та іншим потерпілим особам, не провів допит свідків та інших осіб, не призначив експертизу майна та оцінку нерухомості, у зв`язку з чим скаржник просив витребувати матеріали кримінального провадження, визнати бездіяльність слідчого та надати потерпілим пам`ятку потерпілого.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою, слідчий суддя виходив з того, що викладені ОСОБА_6 вимоги щодо бездіяльності слідчого, яка полягає у неврученні пам`ятки потерпілим про процесуальні права та обов`язки не можуть бути предметом оскарження в порядку ч. 1 ст. 303 КПК. Крім того, ні скарга, ні додані до неї матеріали не дають можливості встановити факт звернення ОСОБА_6 з клопотанням про проведення слідчих дій і відмова в проведенні яких у разі прийняття такого рішення органом досудового розслідування може бути предметом оскарження слідчому судді.

З такими висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції в повній мірі з огляду на таке.

Главою 26 КПК встановлені певні види бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскарженні на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя не розглядає по суті скарги на рішення, дії чи бездіяльність, оскарження яких ст. 303 КПК не передбачено. Тобто дана норма не передбачає можливості оскарження будь-якої, абстрактної бездіяльності слідчого, прокурора чи дізнавача, яка, на думку скаржника, свідчить про неналежне досудове розслідування.

Так, частиною 1 ст. 303 КПК передбачений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

ОСОБА_6 в своїй скарзі стверджує про бездіяльність слідчого, яка полягає у неврученні пам`ятки потерпілим про процесуальні права та обов`язки, проте оскарження такої бездіяльності слідчого не передбачено ст. 303 КПК та не може бути предметом розгляду слідчого судді.

Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність слідчого, прокурора, дізнавача, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Разом з тим, на досудовому провадженні згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК можуть бути оскаржені також рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до частини 1 статті 55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди...

Законодавцем чітко встановлюється в частині 2 статті 55 КПК момент виникнення прав та обов`язків потерпілого (визначені статтями 56, 57 КПК), яким є подання заяви про скоєння стосовно нього кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що КПК не встановлює обов`язок слідчого чи прокурора прийняття окремого процесуального документа (наприклад, у формі постанови про визнання/залучення особи як потерпілого), а нормами статті 55 КПК передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи саме з моменту подання заяви про скоєння стосовно нього кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Водночас, у разі прийняття рішення слідчого, прокурора, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, що має бути оформлено у виді окремого процесуального документа, таке рішення підлягає оскарженню відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК у строк, визначений статтею 304 КПК. Тому, за відсутності відповідної постанови про відмову у визнанні потерпілим, така бездіяльність слідчого щодо невизнання особою потерпілим не підлягає оскарженню відповідно до ст. 303 КПК.

Разом з тим, зі змісту скарги неможливо визначити наявність рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, при цьому скаржник зазначає лише про бездіяльність слідчого про невручення пам`ятки потерпілої особи про права та обов`язки.

Оскільки нормами КПК не передбачена можливість оскарження бездіяльності щодо невручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, тобто вирішення даного питання не відноситься до повноважень слідчого судді за нормами КПК, а належить до повноважень слідчого після набуття особою процесуального статусу потерпілого у кримінальному провадженні та є похідним від такого набуття, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження.

Що стосується доводів ОСОБА_6 про не проведення слідчим допиту свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, не призначення експертизи майна та оцінки нерухомості, то апеляційний суд зауважує, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачена можливість оскарження на досудовому розслідуванні рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій. Проте зі скарги та доданих матеріалів неможливо встановити чи звертався останній з відповідними клопотаннями до слідчого про проведення таких слідчих дій, за результатами розгляду яких слідчим відмовлено в їх проведенні, що може бути предметом розгляду слідчого судді відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відмова слідчого судді у відкритті провадження у зв`язку із оскарженням бездіяльності слідчого, оскарження якого законом не передбачене, не є свідченням обмеження доступу до правосуддя, та, з огляду на положення, передбачені ч. 6 ст. 9 КПК, не свідчить про порушення загальних засад кримінального провадження, оскільки рішення слідчого судді постановлено в межах його повноважень, передбачених КПК, якими також чітко врегульовано порядок їх оскарження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги, що слідчий суддя мав розглянути скаргу по суті та витребувати матеріали кримінального провадження є неспроможними, оскільки на стадії вирішення питання щодо прийнятності такої скарги слідчий суддя перевіряє предмет оскарження, чи підлягає скарга розгляду в цьому суді, чи має право особа звертатися з нею, чи дотримано нею строки звернення зі скаргою. Тому встановивши, що оскаржена бездіяльність не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, відмовив у відкритті провадження та не повинен був витребувати матеріали кримінального провадження і розглядати скаргу по суті.

Таким чином, з огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а відтак ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 січня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4