У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5387/24

№ 1-в/183/474/24

09 січня 2025 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Новомосковського РВ філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року, відповідно до Закону України від 18.07.2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» з усуненням караності діяння відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_4

представника органу пробації ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Новомосковського РВ філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від призначеного покарання вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року, відносно ОСОБА_3 , відповідно до Закону України від 18.07.2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» з усуненням караності діяння.

Подання мотивоване наступним.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року стосовно ОСОБА_3 набрав законної сили 04.07.2024 року, доНовомосковського РВ філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшов для виконання 10.07.2024 року.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року №3886-IХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», (далі Закон). Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Зазначені дії, відповідно до Закону №3886-ІХ від 18.07.2024, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність відповідно до ст. 51 КУпАП.

За злочин чи правопорушення в частині адміністративного та кримінального законодавства, сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні соціальної пільги, визначеної підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року, та дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 01 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Відповідно до вироку суду, 25.01.2024 року гр. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групи осіб, в умовах воєнного стану. Вартість викраденого майна згідно вироку суду становить 2529,67 грн.

Таким чином, зазначеним Законом крадіжки на суму , що не перевищують на момент вчинення правопорушення у 2024 році 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Отже, крадіжка майна вартістю 2529,67 гривень виключно становить адміністративне правопорушення.

Таким чином, за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року вартість викраденого майна становить 2529,67 гривень, що виключає кримінальну відповідальність за ст. 185 КК України.

Отже, ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, призначеного судом за ч. 4 ст. 185 КК України.

Представник Новомосковського РВ філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений в судове засідання не з`явився .

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши подання, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Судом встановлено, що згідно вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75,76 КК України звільнити з іспитовим строком на 2 роки.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив 25.01.2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, становив 3028 грн.

Ураховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_3 майна на час вчинення правопорушення становила 2529,67 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Подання начальника Новомосковського РВ філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» з усуненням караності діяння задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1