№ провадження 1-кс/208/2671/24
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця сщ. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2011 року народження, ОСОБА_8 , 2021 року народження, ОСОБА_9 , 2024 року народження, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом та за призовом по мобілізації, водія 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, який з 31.12.2023 самовільно залишив військову частину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

Крім того, ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем, 21.12.2023 самовільно залишив військову частину в якій проходив військову службу та до теперішнього часу переховується від командування військової частини. За місцем проходження військової служби ОСОБА_5 охарактеризовав себе з негативного боку.

Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити вплив на безпосередніх свідків, а саме шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства для зміни показів на свою користь, оскільки ОСОБА_5 проживає в одному населеному пункті зі свідками, та отримавши матеріали кримінального провадження дізнається про фактичне місцем мешкання останніх. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вчиняти інші кримінальні правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний, самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад злочину за ч. 4 ст. 408 КК України (Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби) та в подальшому вчинив тяжкий злочин передбачений ч. 3 ст. 309 КК України. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі.

Ризик переховуватись віл органів досудового розслідування та/або суду, то на думку сторони обвинувачення існує ризик, що підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке згідно чинного законодавства, передбачає позбавлення волі від 3 до 8 років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суд,є в тому числі нелегально покинути територію України.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою с також забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, в тому числі шляхом телефонних розмов.

Неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання пов`язана з тим, що одним із обов`язків запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, передбачених ст. 194 КПК України є не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на свободі це надасть можливість ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також створить умови для ОСОБА_5 вільно пересуватися в населеному пункті в якому він проживає, за межами його населеного пункту, так і по всій території України, тим самим порушувати процесуальну дисципліну, у зв`язку із чим неможливо ефективно забезпечити необхідну міру контролю за поведінкою підозрюваного, що дасть останньому можливість переховуватись від правосуддя, від органу досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, посилалась на обставини зазначені в клопотанні, та просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжний захід як домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0000610 від 08.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, солдат ОСОБА_5 , приблизно в середині червня 2024 року (точну дату та час під час проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим), перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , яке перебуває в його користуванні, в теплиці на огороді посадив насіння конопель, в результаті чого зросло 8 рослин. Далі, ОСОБА_5 , з моменту посіву конопель та приблизно до кінця вересня 2024 року, здійснював догляд за вказаними рослинами коноплі до моменту їх дозрівання.

В подальшому, в період з початку жовтня 2024 року по 22 жовтня 2024 року. ОСОБА_5 , реалізовуючи свій протиправний умисел, періодично зривав гілки з трьох рослин конопель, переніс їх до літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 , де висушив більшу частину гілок, потім відділив листя від гілок та вже виготовлену речовину помістив до ємностей, тим самим незаконно придбав та виготовив канабіс, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, та почав його зберігати за вищевказаною адресою без мети збуту.

22.10.2024, в період часу з 17 години 06 хвилин до 17 години 35 хвилин, співробітниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку території домоволодіння, яким користується ОСОБА_5 , а саме за адресо: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: В першій кімнаті літньої кухні:

- гілки рослин з характерним запахом коноплі, які висіли на мотузці праворуч від входу до кімнати, які є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, складає 272,00 г;

- на тумбочці скляну банку та полімерну ємність з сухими рослинами, які мають характерний запах коноплі, які є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, складає 46,69 г. 13,70 г відповідно;

- на столі в металевій каструлі, в металевому ситі, на стільці в полімерній ємності, на столі в полімерній ємності, в дерев`яному та металевому ситі сухі рослини з характерним запахом коноплі, які є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, складає 145,86 г;

В другій кімнаті літньої кухні:

- в столі 7 (сім) скляних банок об`ємом по 3 літри, 1 (одну) скляну банку об`ємом 1 літр. 1 (одну) скляну банку об`ємом 1,5 літри, 1 (одну) скляну банку об`ємом 2 літри, 1 (одну) скляну банку об`ємом 2 літри, на підлозі біля ліжка 2 (дві) скляні банки об`ємом по 1 літру, 1 (одну) скляну банку об`ємом 0,5 літри, та на підвіконні 1 (одну) скляну банку об`ємом 0,5 літри, які з вмістом сухих рослин з характерним запахом коноплі, які є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, складає 224,02 г. 212,52 г, 202,79 г. 220,24 г. 208,20 г. 214,16 г, 206,45 г. 141,21 г, 90,56 г, 34,80 г. 76,94 г. 76.15 г. 84,69 г. 48,44 г відповідно; на столі та на підлозі сухі рослин з характерним запахом коноплі, на мотузках праворуч та ліворуч від входу до кімнати сухі рослини з характерним запахом коноплі, які є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину, складає 2108,48 г.

Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину складає 4627,9 г. яка відноситься до особливо великих розмірів, який солдат ОСОБА_5 незаконно придбав, виготовив, та зберігав за вищевказаною адресою, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах без мети збуту.

26.11.2024 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України., а саме у незаконному виготовленні, придбання та зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах без мети збуту.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»: існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення; факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність; обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні; стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення кримінальному провадженні доказами: підтверджується зібраними y протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; протоколом обшуку від 22.10.2024 проведеним за адресою: АДРЕСА_1 ; висновками експертів за результатами проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів: № СЕ-19/105- 24/7599-НЗПРАП від 28.10.2024, № CE-19/105-24/7601-НЗПРАП від 29.10.2024, № CE-19/105-24/7602-НЗПРАП від 29.10.2024, № CE-19/105-24/7611-НЗПРАП від 30.10.2024, № CE-19/105-24/7603-НЗПРАП від 31.10.2024; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; іншими матеріалами у сукупності які отримані в ході проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя наголошує, що стандарт «обґрунтованості підозри» не вимагає існування доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. При вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 . виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.

Отже вказане може бути підставою для обрання запобіжного заходу.

Щодо існування ризиків слідчий суддя зазначає наступне.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні;

вчиняти інші кримінальні правопорушення, сторона обвинувачення вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи доводи щодо існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення, сторона обвинувачення вважає за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 309 КК України, який є тяжким злочином та відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 3 до 8 років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінуються у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для обрання запобіжного заходу.

Щодо не можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Відповідно до наведеної норми, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри; доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за яке передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі, суд вважає, що цих обставин, у сукупності із наданими документами достатньо для того, щоб обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В свою чергу, достатніх документів на спростування доводів, наведених слідчим та прокурором в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, сторона захисту не надала. Так само, як і не надала документів, які мають враховуватися при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

З огляду на ці обставини відсутні підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Окрім цього, відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Так, з урахуванням того, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину та відсутність у ОСОБА_5 будь-яких доходів, також те, що злочин вчинений без застосуванням насильства або погрозою його застосування, суд вбачає підстави для визначення застави.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати у рамках кримінального провадження № 0000610 від 08 жовтня 2024 р. за ч. 3 ст. 309 КК України, до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця сщ. Олексієво-Дружківка м. Дружківка Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2011 року народження, ОСОБА_8 , 2021 року народження, ОСОБА_9 , 2024 року народження, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом та за призовом по мобілізації, водія 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, який з 31.12.2023 самовільно залишив військову частину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 січня 2025 року, з утриманням його на ІНФОРМАЦІЯ_6 , з місцем дислокації м. Павлоград.

Відповідно до норм ст. 182, ст. 183 КПК України, визначити розмір застави в розмірі 242 240 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 24 січня 2025 року:

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1