Справа № 488/3423/24
Провадження № 1-кп/488/153/25
У Х В А Л А

19.03.2025 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаря:ОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченої: захисника:ОСОБА_4 ОСОБА_5

при проведенні судового засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Шевченково Жовтневого району Миколаївської області, громадянка України, українка, з середньою освітою, неодружена, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

-27.11.2023 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 12.12.2024 року обвинуваченій продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.02.2025 року із визначенням застави у розмірі 242.240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У зв`язку із внесенням 24.12.2024 року застави ОСОБА_4 звільнено з-під варти та на неї покладено наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду, утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно пункту 3 частини 4 статті 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою суду від 16.01.2025 року обвинуваченій ОСОБА_4 було продовжено покладені на неї обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду, утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В ході судового засідання 14.03.2025 року прокурором було заявлене клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 11.07.2024 року, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, яке мотивоване тим, що ризики, передбачені пунктами 1,3,5 статті 177 КПК України, не змінились та продовжують існувати.

У зв`язку з нез`явленням обвинуваченої в судове засідання суд був позбавлений можливості розглянути вказане клопотання протягом строку дії обов`язків, тому прокурор після закінчення строку їх дії просила їх встановити повторно.

Обвинувачена та її захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, але просили суд дозволити обвинуваченій проживати у АДРЕСА_2 .

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченої заперечив, пославшись на відсутність у останньої документів, які підтверджують її право користування вказаною квартирою.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.

Про наявність таких ризиків свідчать наступні обставини.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, тобто тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою може спонукати її ухилитися від суду. На переконання суду, суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику та не може проігнорована. Крім того, обвинувачена офіційно не працевлаштована, не має стабільного легального джерела прибутку, та, маючи на утриманні малолітню дитину, підтримує стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя та зловживають наркотичними засобами, що свідчить про відсутність у обвинуваченої стійких соціальних зв`язків і чинників, які б утримували останню від спроб переховування.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, то обвинувачена будучи обізнаною про їх місце мешкання може вжити заходів до здійснення тиску на свідків з метою зміни ними показів на її користь.

Підставою вважати, що обвинувачена може вчиняти інші кримінальні правопорушення, є те, що їй 27.11.2023 року вона була засуджена Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 309 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України від відбування покарання була звільнена з іспитовим строком 1 (один) рік. Таким чином, обвинуваченій інкримінується вчинення тяжкого злочину у період визначеного судом іспитового строку.

Окрім того, на час можливого вчинення інкримінованих дій до обвинуваченої в рамках іншого кримінального провадження, порушеного Бериславським РВП ГУНП в Херсонській області, був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Викладене свідчить про те, що обвинувачена може продовжити свою злочинну поведінку.

Відповідно до вимог статті 182 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу. З моменту внесення застави на обвинуваченого покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави. Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Враховуючи, що під час застосування до обвинуваченої запобіжного заходу, так і під час продовження строку його дії, ризики не зменшились та не відпали, на даний час виправдовують застосування запобіжного заходу, а також необхідність продовження застосування, покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора. Одночасно суд вважає можливим надати дозвіл обвинуваченій проживати у місті Миколаєві за вказаною нею адресою, навіть незважаючи на відсутність документів, які б підтверджували право користування даною квартирою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 31, 177, 178, 183, 350, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 строком на два місяці до 19.05.2025 року обов`язки, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає (місто Миколаїв), без дозволу суду за винятком поїздок, пов`язаних з її участю у судових засіданнях у справах, де вона є обвинуваченою;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- дати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення обвинуваченою вказаних обов`язків, а також її процесуальних обов`язків, внесену заставу буде звернуто в дохід держави та вирішено питання про застосування до обвинуваченої більш суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1