Справа № 127/5295/25
Провадження №11-сс/801/165/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2025 року,

якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 квітня 2025 року (включно) до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маків Дунаєвецького району Хмельницької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

установив:

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою визначено на 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 квітня 2025 року (включно).

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що наявними у провадженні доказами підтверджується обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, а також на доведеність існування ризиків, передбачених п. 1,3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу з огляду на особу підозрюваного та фактичні обставини кримінального провадження. Крім цього, слідчий суддя відповідно до абзацу 8 частини четвертої статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вирішив не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.407 КК України.

Не погодившись з ухваленим рішенням, захисниця ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання або визначити розмір застави з урахуванням майнового стану підозрюваного.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що слідчим не доведено необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу, не надано жодного доказу, що підтверджує вказані в клопотанні ризики. Також вважає, що слідчим суддею не враховано того, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше несудимий.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисниці на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив щодо її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положень ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 8 ст. 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч.1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Як убачається із матеріалів судового провадження, 09.05.2024 до ЄРДР внесені відомості за №0000179 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

19.09.2024 письмове повідомлення про підозру щодо ОСОБА_8 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у вчасному нез`явлені без поважних причин на службу з відпустки, тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем ( крім строкової служби), в умовах воєнного стану. Вказане повідомлення вручено останньому шляхом його надсилання поштою за відомим останнім місцем його проживання. Повістки про виклик ОСОБА_8 на 02.07.2024 та 03.07.2024 повернені без вручення остатньому, так як останній їх не отримав.

Так як місце знаходження ОСОБА_8 не встановлене, 19.09.2024 підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в розшук.

ОСОБА_8 затримано 17.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді від 24.09.2024 про дозвіл на затримання, коли останній прибув у супроводі співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 до органу досудового розслідування - четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов до правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Так, необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею мотивовано зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності та взаємозв`язку. Отримані органом досудового розслідування докази, шляхом проведення слідчих дій, можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_8 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, а значить підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

При цьому судова колегія враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 підтверджено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Наведені слідчим суддею дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, - переховування від органів досудового розслідування та/або суду, впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином

Окрім цього, слідчий суддя у відповідності до ст. 178 КПК України врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Разом з тим, посилання сторони захисту на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього постійного місця проживання, відсутність судимостей не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного у випадку застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, та не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту. До того ж, зазначені обставини існували на час інкримінованих підозрюваному дій, однак, вони не стали для нього стримуючим фактором.

Відомості про неможливість перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою за станом здоров`я відсутні.

Отже, застосований стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає обставинам провадження та встановленим ризикам, а наведені в апеляційній скарзі стороною захисту доводи не спростовують викладених в ухвалі слідчого судді висновків.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 лютого 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4