Провадження № 1-кп/185/100/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000501 від 05 грудня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старовишневецьке Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, остання судимість: 30.07.2018 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, 15.09.2022 року звільнений за відбуттям строку покарання, який зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

11.11.2024 року близько о 18.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 , з якою обвинувачений ОСОБА_3 раніше перебував у сімейних відносинах, знаходились в приміщенні кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , де у них виник словесний конфлікт на ґрунті ревнощів. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 . Достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , яка знаходилась в положенні сидячи на стільці, та рукою наніс один удар в область обличчя зліва, від чого потерпіла впала на підлогу на правий бік. В цей час обвинувачений ОСОБА_3 взяв потерпілу ОСОБА_5 за волосся та, в положенні лежачи, перетягнув її до приміщення зали вищевказаного домоволодіння, після чого наніс потерпілій ОСОБА_5 , яка перебувала в положенні лежачи на підлозі, три удари кулаком руки по обличчю справа, далі почав наносити серію ударів обома ногами по тулубу, рукам та ногам, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця нижнього повіка правого ока, синця на задній поверхні правого плеча у середній третині, двох синців на передній поверхні правого стегна та одного синця по зовнішній поверхні лівого стегна, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, суду повідомив, що 11.11.2024 року він разом з колишньою дружиною ОСОБА_5 на протязі дня вживали спиртні напої в приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 17.00-18.00 годині між ними виник словесний конфлікт на ґрунті ревнощів. Він підійшов до потерпілої, яка сиділа на стільці, та рукою вдарив потерпілу в область обличчя зліва. ОСОБА_5 впала на підлогу, він взяв її за волосся та відтягнув до зальної кімнати, де тричі кулаком вдарив потерпілу по обличчю справа, після став наносити удари ногами по тулубу, руками по ногах потерпілій. ОСОБА_5 стало зле, хтось з присутніх вдома викликав швидку, але потерпіла відмовилась від виклику. Вранці він побачив синці на обличчі та тілі потерпілої, яка пішла від нього до свого брата. Механізм спричинення потерпілій тілесних ушкоджень не оспорює. У скоєному щиро розкаюється, жалкує про вчинене, просить вибачення у потерпілої. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду кримінального провадження.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії кримінальних проступків, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставинами, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, наявності пом`якшуючих та обтяжуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України у вигляді штрафу, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1