Справа № 203/1991/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2025 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000023, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, на посаді кулеметника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно витягу з наказу № 4 командира військової частини НОМЕР_1 від 20.04.2022, солдата ОСОБА_3 , зараховано до списків особового складу та прийнято на посаду кулеметника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її на посаді кулеметника механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 12 березня 2025 року, у нічний час доби (більш точний час в ході досудового розслідування у формі дізнання встановити не надалося можливим), знаходячись на відкритій ділянці місцевості неподалік від місця дислокації бойової позиції поблизу села. Невське (села Балка Журавка), що розташоване в територіально адміністративних межах Луганської області, знайшов серед кущів на землі один сліп-пакет із полімерного матеріалу, що містив порошкоподібну речовину білого кольору масою 0,4120 г. яку визначив для себе як психотропну речовину «амфетамін», що відноситься до психотропних речовин обіг яких обмежено законом, маса якого (в речовині) становить 0,2249 г., в момент чого у нього раптово виник прямий злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту.

В подальшому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поклав вказану речовину в наплічну сумку, відповідно, придбавши таким чином психотропну речовину шляхом привласнення знайденого.

Того ж дня, 12 березня 2025 року, транспортуючи психотропну речовину «амфетамін» безпосередньо при собі, цілком розуміючи незаконність перебування в його володінні обмеженої до обігу психотропної речовини, прибув автомобілем до залізничного вокзалу в м. Харків, вчинив тим самим незаконне придбання та зберігання психотропної речовин без мети збуту, звідки, 12 березня 2025 року, залізничним сполученням прибув до залізничного вокзалу в м. Дніпрі на станцію «Дніпро-Головний», розташовану за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна буд. 11, чим здійснив умисне переміщення психотропної речовини в межах території України з порушенням порядку і правил, установлених чинним законодавством України, вчинив тим самим незаконне перевезення психотропної речовин без мети збуту, де, в подальшому, 12 березня 2025 року, близько 14:00 годин, перебував у вагоні № 5, приміського електропотягу № 823 сполученням «Харків-Дніпро», який на момент подій знаходився безпосередньо на 11 колії залізничного вокзалу станції «Дніпро-Головний» за адресою: м. Дніпро, площа Вокзальна буд. 11, був помічений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області з метою відпрацювання повідомлення чергової по залізничному вокзалу, в процесі чого, на запитання наявності при ньому заборонених чи обмежених до обігу речовин, повідомив, що має в належній йому сумці, психотропну речовину «амфетамін», який по приходу слідчо-оперативної групи ВнП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надав для огляду та подальшого вилучення наявний при ньому сліп пакет із полімерного матеріалу, з психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін. Маса якого в речовині становить 0,2249 г., яку ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав, зберігав та перевозив без мети збуту.

Своїми діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме, незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини, без мети збуту.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, де зазначено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання провини в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, за його відсутності.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист ОСОБА_3 було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви ОСОБА_3 у суду не викликала, у зв`язку з чим, перешкод для здійснення розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні судом не встановлено.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст.ст. 381, 382 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини, без мети збуту.

Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості, вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та за місцем проходження служби характеризується посередньо, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, та відсутність обставин, які його обтяжують.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 381-382, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів № СЕ-19/104-25/10244-НЗПРАП від 18.03.2025 рокув розмірі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази:

- кристалічну речовину білого кольору масою 0,0598 г., яка згідно висновку експерта № CE-19/104-25/10244-НЗПРАП від 18.03.2025 року порошкоподібна речовина масою 0,4120 г містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,2249 г. Маса метамфетаміну становить 0,0380, вказана речовина після експертизи поміщена до сейф пакета № 6188314 на лицеву сторону якого було нанесено пояснювальний текст, яку передано на відповідальне зберігання до камери схову Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, знищити;

- два відеозаписи з нагрудної боді-камери «export-bjlfz», «export-qbmw» які було записано на оптичний носій диск DVD-R, після чого поміщено до паперового конверту та опечатано, зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000023.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням положень ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1