КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/4541/24
Провадження №1-кс/505/1759/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року місто Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , узгоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню, відомості по якому внесені ЄРДР під №0000944 від 11.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

В провадженні СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000944 від 11.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , організував здійснення незаконного збуту бойових припасів серед мешканців Подільського району.

Так, 14.12.2024 на підставі ст. 208 КК України за адресою АДРЕСА_2 проведено затримання громадян ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, під час чого встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який впродовж тривалого часу проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Зважаючи на введення на території нашої Держави воєнного стану в умовах агресії російської федерації та враховуючи, що зазначені дії можуть завдати шкоди життю (здоров`ю) військовослужбовців, обороноздатності держави перешкодити законній діяльності Збройних сил України та інших військових формувань, з метою документування злочинної діяльності, а також виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, відшукання та вилучення речових доказів, а саме: зброї, бойових припасів, мобільних телефонів, які містять інформацію щодо незаконного збуту бойових припасів, 14.12.2024 слідчим проведено обшук приміщення, будівлі та території, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 в ході чого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Neffos» моделі «Х-20» синього кольору з ушкодженим екраном та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» чорного кольору.

Вказані предмети є речовими доказами в кримінальному провадженні, у зв`язку із чим відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України на них необхідно накласти арешт, із забороною їх використання та розпорядження, що у подальшому дасть можливість оперувати ними під час повідомлення особі про підозру, а також має суттєве значення для встановлення важливих обставин.

Слідчий посилається на те, що вищевказані предмети вилучені в ході вказаних слідчих дій є речовими доказами у кримінальному провадженні та просить накласти арешт на зазначене майно.

Слідчий у своєму клопотанні просить:

- накласти арешт на мобільні телефони марки «Neffos» моделі «Х-20» синього кольору з ушкодженим екраном та марки «Xiaomi Redmi 10» чорного кольору, власником якого є ОСОБА_6

- визначити місцем зберігання речових доказів камеру зберігання Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Слідчий СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 до матеріалів поданого клопотання долучив, заяву в якій зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить розгляд клопотання проводити без його участі.

Власник майна ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява в якій він зазначає, що не заперечує проти задоволення клопотання арешту про розгляд справи, про накладення арешту на майно, без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Слідчими слідчого відділу Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального провадження № 0000034 від 11.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області 05.12.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ( ч. 3 ст. 132 КПК України).

Положеннями ст. 171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, слідчими СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженню за 0000944 від 11.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

14.12.2024 з метою документування злочинної діяльності було проведено обшуку на підставі ст. 208 КК України за адресою АДРЕСА_2 проведено затримання громадян ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, під час чого встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на протязі тривалого часу проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд, зважаючи на обставини кримінального провадження, терміновість звернення із клопотанням органу досудового розслідування про накладення арешту на майно, доходить висновку, що на даному етапі досудового розслідування, майно, на яке просить накласти арешт сторона обвинувачення, належить до такого, що має ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається накладення арешту з метою його збереження.

Окрім того, слідчий у клопотанні просить постановити рішення про визначення місця зберігання речових доказів - камеру зберігання речових доказів Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Так, відповідно до постанови слідчого у кримінальному провадженні від 16.12.2024 постановленої слідчим СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 мобільні телефони марки «Neffos» моделі «Х-20» синього кольору з ушкодженим екраном та марки «Xiaomi Redmi 10» чорного кольору, визнані речовими доказами та визначено місце їх зберігання - камеру зберігання речових доказів Подільського РУП ГУНП в Одеській області.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Зважаючи на вказане, слідчий суддя доходить висновку, що у даному випадку відсутні підстави для визначення слідчим суддею місця зберігання речових доказів, оскільки слідчим у кримінальному провадженні вже прийнято рішення з цього питання, та саме на сторону кримінального провадження покладається обов`язок зберігати речові докази у стані, придатному для використання, відповідно, у задоволенні клопотання слідчого в цій частині слід відмовити.

Щодо строків звернення до слідчого судді

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено ( абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України).

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено ( абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Так, відповідно до досліджених матеріалів, доданих до клопотання слідчого, обшук проведено 14.09.2024.

16.12.2024 року клопотання слідчого надійшло до суду, що вбачається з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2024 та передано для розгляду судді ОСОБА_1 , на наступний робочий день після вилучення майна.

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 107, 131, 132, 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні відомості по якому внесені ЄРДР під №0000944, шляхом заборони власнику майна та третім особам користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним будь-яким чином з метою збереження слідів кримінального правопорушення на мобільний телефон марки «Neffos» моделі «Х-20» синього кольору з ушкодженим екраном та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» чорного кольору.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині визначення місця зберігання речових доказів.

Роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Відповідальність за збереження вилученого майна та виконання ухвали покласти на сторону обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_1