Справа № 307/1127/17
Провадження № 1-кп/307/260/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2025 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новобарово, Тячівського району, Закарпатської області та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.1 ст.121 КК України.

Згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується також в тому, що він, 24 березня 2017 року, близько 13 години 00 хвилин, умисно, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки своїх протиправних дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч вимогам статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла чи іншого володіння особи без визначених законом підстав, всупереч волі та відповідного дозволу законного володільця ОСОБА_8 , шляхом пошкодження вхідних дверей, проник до будинку АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , чим порушив гарантоване право передбачене ст.30 Конституції України, ст.12 «Загальної декларації прав людини» та ст. 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» на недоторканість житла особи.

Органом досудового розслідування ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні в частині пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.162 КК України по епізоду його незаконного проникнення в житло потерпілої ОСОБА_8 свою вину визнав та подав суду заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності в частині його обвинувачення за ч.1 ст.162 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,закрити.

Заслухавши з цього приводу прокурора, який не заперечив щодо задоволення клопотання, інших учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є раніше не судимий, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України(по епізоду незаконного проникнення в житло потерпілої ОСОБА_8 ),визнав, інкриміноване йому кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, і просить звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити щодо нього кримінальне провадження в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за вчинення кримінального проступку, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку минуло два роки.

В судовому засіданні встановлено, що з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, вже минуло більше двох років та протягом даного періоду обвинувачений ОСОБА_4 не ухилявся від органів досудового розслідування або суду, нових кримінальних правопорушень не вчиняв.

За змістом ст.285 ч.1 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі №552/5595/18, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу є кримінальним проступком, та обвинувачений не ухилявся від органів досудового розслідування або суду і не вчинив нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що є підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України (по епізоду незаконного проникнення в житло потерпілої ОСОБА_8 ), у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України (по епізоду незаконного проникнення в житло потерпілої ОСОБА_8 ),слід закрити.

Керуючись ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

На підставі ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України (по епізоду незаконного проникнення в житло потерпілої ОСОБА_8 ), у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в частині його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України (по епізоду незаконного проникнення в житло потерпілої ОСОБА_8 ),- закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 17 лютого 2025 року.

Головуючий ОСОБА_1