Справа №523/5530/19
Провадження №1-кс/523/2601/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одеса клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області погодженого прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Подільськ Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

- 12.07.2017 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ст.309 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, -

Встановив:

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулася слідча СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 з визначенням розміру застави у виді вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом клопотання, 5.04.2019 року у невстановлений час, при невстановлених досудовим слідством обставинах у невстановленої особи ОСОБА_5 незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін, обіг якого обмежений, з метою подальшого збуту шляхом «закладок» на території Суворовського району м. Одеси, після чого незаконно зберігаючи його при собі, в той же день 5.04.2019 року приблизно о 0:30 годині переніс до будинку №60, розташованому по вул. Жоліо-Кюрі у м. Одесі, де був зупинений співпрацівниками поліції, які в присутності понятих на місці події виявили та вилучили 12 пакетиків з порошкоподібною речовиною, загорнутих в липку стрічку чорного кольору, та 26 пакетиків із порошкоподібною речовиною, загорнутих у липку стрічку синього кольору, а також електронні ваги, полімерну ємкість та полімерну ложку.

Відповідно висновку експерта за №666-Х від 25.06.2019р. надана на експертизу порошкоподібна речовина масою 23,366гр., яка знаходилась в 12 та 26 полімерних пакетиках, містить психотропну речовину обіг якої обмежений метамфетамін, загальний кількісний вміст якого становить 11,442г., що згідно Наказу №634 від 29.07.2010 року «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» відноситься до великого розміру; нашарування порошкоподібної речовини на електронних вагах, полімерної ємкості та полімерної ложки містять психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін, кількісний вміст якого становить 0,0036гр.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 26.04.2002 року «… про умисел та збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини та інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, поведінка суб`єкта злочину: те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо. При цьому відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру».

За вказаним фактом 5.04.2019 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001264 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України.

10.07.2019р. було складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України за кваліфікуючими ознаками, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.309 КК України.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця події від 5.04.2019р., протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 5.04.2019р., ОСОБА_9 від 8.04.2019р., постановою про долучення речових доказів від 9.04.2019р., висновком експертизи за №666-Х від 25.06.2019р. та іншими доказами у їх сукупності.

Також встановлено, що ОСОБА_5 самостійно з`явився до суду, без протоколу затримання.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин, санкція статті якого передбачає позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, був оголошений у розшук, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може продовжити переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини скоєння злочину.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, не працевлаштований, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому з метою запобігання ризикам більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, в свою чергу надавши до суду письмове клопотання про відмову в обранні відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи, що ризик переховування не заснований на будь-яких доказах, ОСОБА_5 весь час знаходився за місцем свого мешкання та реєстрації у м. Подільськ Одеської області, жодного виклику від слідчого не було, підзахисний не був обізнаний, що його оголошено у розшук, він самостійно у добровільному порядку з`явився до органу досудового розслідування та суду, дізнавшись про наявність кримінального провадження, тому такий ризик як переховування взагалі відсутній, водночас зазначаючи, що не має тих свідків, на яких ОСОБА_5 може вплинути; доводом, на який посилається прокурор є лише тяжкість злочину, що не може бути єдиною підставою тримання під вартою, клопотання містить формальний перелік типових ризиків для обрання запобіжного заходу, які не доведені належними доказами; крім того ОСОБА_5 має місце реєстрації та проживання, стійкі соціальні зв`язки, мешкає разом з батьками у м. Подільськ, у зв`язку з чим за викладених обставин вважав за можливе застосувати до підзахисного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його реєстрації або обрати запобіжний захід у вигляді мінімальної застави, що буде достатнім для забезпечення його процесуальної поведінки.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, запевняючи, що буде сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки, з`являтися за першим викликом.

Прокурор ОСОБА_3 поклав вирішення клопотання захисту на розсуд суду, зазначивши, що підтримує погоджене ним клопотання слідчого.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, доводи захисника, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.2 КК України, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Однак, відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 63 рішення у справі «Доронін проти України від 19.02.2009р.) про обрання чи продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникнути, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення не уявляє собою « відповідної та достатньої» підстави.

Слід також зауважити, що згідно рішення Конституційного суду України у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою. Згідно ст.29 ч.1 Конституції України ніхто не може триматись під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі і в порядку встановлених законом.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожній конкретній справі з урахуванням конкретних обставин.

Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п.1, 2 ст.194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.307 ч.2 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик та обставини передбачені ст.177 КПК України, однак, при цьому прокурор не довів п.3 ст.194 КПК України, а саме неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Статтею 194 ч.5 КПК України передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи у сукупності викладені в клопотанні обставини інкримінованого ОСОБА_5 злочину, який відноситься до категорії тяжкого, те, що він на теперішній час вважається не судимою особою, незважаючи на те, що перебував у розшуку, як з`ясовано добровільно з`явився до суду, наразі не ухиляється від органу досудового розслідування, приймаючи до уваги доводи захисту щодо подальшого належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, пояснення самого ОСОБА_5 , з яких вбачається негативне відношення до скоєного діяння, враховуючи наявність постійного місця мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя вважає за необхідне констатувати, що аргументація захисника щодо відсутності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, має місце, як вбачається ОСОБА_5 більше до кримінальної відповідальності не притягувався, зважаючи на його вік, поведінку під час розгляду клопотання, з якої очевидне, що він не має наміру переховуватися, усвідомив протиправність своїх дій, суд дійшов до висновку, що підозрюваний не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, є не виправданим та не може бути застосований до підозрюваного, так як з урахуванням наявності реальних ризиків, особи ОСОБА_5 для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо обмежитись більш м`яким запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, заборонивши залишати місце свого мешкання у певний період доби, що на думку слідчого судді буде достатнім для тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В задоволенні клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Заборонити залишати місце свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 години до 6:00 години ранку наступної доби.

2) Прибувати до кабінету слідчого відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області та прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси за першою вимогою.

3) Не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

4) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також те, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Разом з цим організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0001264 від 5.04.2019 року.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 21.10.2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1