Єдиний унікальний номер 205/8168/24
1-в/205/46/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДВК№89 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89» клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, офіційно не працював, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 раніше судимий:

1) 02.11.2004 року Центрально-Міським райсудом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 187 ч.1, 156 ч.2, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 05.07.2007 року умовно-достроково звільнений, на невідбутий строк 9 місяців 29 днів.

2) 26.06.2008 року Саксаганським райсудом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, 187 4.2, 69, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнений 08.08.2013 року умовно-достроково звільнений, на невідбутий строк 3 місяці 4 дні.

3) 13.12.2016 року Центрально-Міським райсудом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком 2 роки.

По теперішній справі засуджений:

1) 17.09.2018 року Жовтневим райсудом м. Кривого Рогу за ст. 187 ч.2, 187 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією особистого майна. Ухвалою Ленінського райсуду м. Кіровограда від 06.11.2023 року, задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 , про заміну невідбутої частини покарання більш м?яким, згідно ст. 82 КК України. Змінено ОСОБА_6 , невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м?яким, а саме на обмеження волі строком на 02 роки 08 місяців 02 дні.

Початок строку: 08.07.2017 року Кінець строку: 26.05.2026 року

У своєму клопотанні захисник ОСОБА_5 , просить застосувати до засудженого умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, так як засуджений ОСОБА_6 , відбув строку покарання, став на шлях виправлення, та має одне заохочення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, та звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого посилаючись на те, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, крім того, останній раніше звільнявся від подальшого відбування покарання умовно-достроково, проте знову вчиняв умисні злочини, то вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення та своєю поведінкою у повній мірі не довів свого виправлення.

В судовому засіданні представник ДВК №89 відніс розгляд клопотання засудженого на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника ДВК №89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 , останній раніше неодноразово судимий. Наразі, відбуває покарання за вироком Жовтневого райсуду м. Кривого Рогу від 17.09.2018 року за ст. 187 ч.2, 187 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі, з конфіскацією особистого майна. Ухвалою Ленінського райсуду м. Кіровограда від 06.11.2023 року, задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 , про заміну невідбутої частини покарання більш м?яким, згідно ст. 82 КК України. Змінено ОСОБА_6 , невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м?яким, а саме на обмеження волі строком на 02 роки 08 місяців 02 дні.

Суд враховує також ту обставину, що ОСОБА_6 вже був неодноразово засуджений до позбавлення волі, знову вчинив кримінальне правопорушення та був засуджений, крім того, до нього вже неодноразово застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням і умовно-дострокове звільнення. Зазначене свідчить про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Так, відповідно до характеристики, наданої засудженому встановлено, що засуджений виправною установою характеризується добре, на даний час працевлаштований на контрагенті ПрАТ «ОРІЛЬ-ЛІДЕР» до праці ставиться добре, режим відбування покарання не порушує, має 2 (два) заохочення правами начальника установи. На заходи виховного характеру реагує своєчасно. Серед засуджених не конфліктний. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику у свою адресу реагує адекватно. У відношенні до представників адміністрації проявляє тактовність та дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, в індивідуальних бесідах відвертий. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Згідно наданої довідки про стягнення та заохочення ОСОБА_6 має 8 заохочень, та 4 стягнення.

Суд також звертає увагу, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Жовтневого райсуду м. Кривого Рогу від 17.09.2018 року. Крім того, беручи до уваги те що ухвалою Ленінського райсуду м. Кіровограда від 06.11.2023 року, задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України. Змінено ОСОБА_6 , невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі строком на 02 роки 08 місяців 02 дні.

Суд зазначає, що позитивні зміни у поведінці засудженого мають місце, однак, беручи до уваги, те що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, крім того, понад 3 рази звільнявся від подальшого відбування покарання умовно-достроково та з випробуванням, проте знову вчиняв умисні злочини, за вказаних обставин суд не може зробити висновок, що зміни в поведінці засудженого є сталі та незворотні та що останній виправився.

Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені докази, зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою, а тому у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7