Провадження № 1-кп/175/983/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0002989 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактичного проживаючого: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді сапера розмінування 2 відділення розмінування 3 взводу розмінування 1 роти розмінування військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 12 вересня 2024 року, приблизно о 09 год. 30 хв., перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , що розташований в АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження бойове розпорядження ОСОБА_6 командира військової частини НОМЕР_1 , № 73дск від 10.09.2024 року, яке йому було доведено ОСОБА_6 командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_7 , та полягало у відрядженні до району виконання завдань зведеного підрозділу від батальйону інженерної підтримки в Запорізькій області (насалений пункт Таврійське, Запорізького району, Запорізької області).

Своїми діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану, тобто ч.4 ст.402 КК України.

22 лютого 2025 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання у виді у виді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті.

Сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_4 остаточного покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України у вигляді у виді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, передбачені абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими.

Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Враховуючи викладене, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження поданої угоди, та вважає доведеним у судовому засіданні те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, а саме: непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану за ч.4 ст. 402 КК України.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Угоду від 22 лютого 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002989 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України та призначити покарання у виді у виді арешту строком на 6 (шість) місяців із триманням на гауптвахті.

Строк покарання рахувати з дня затримання з 12 вересня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк остаточно призначеного покарання зарахувати попереднє ув`язнення з 12 вересня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день арешту на гауптвахті.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Речові докази, а саме: диск залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1