ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/86/25 Справа № 932/8325/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2024 року, за скаргою військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2024 року повернуто скаргу військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що доказів на підтвердження свого звернення до ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, саме із зазначеним повідомленням про вчинення кримінального правопорушення представник військової частини не надав, в матеріалах скарги наявний лише лист про направлення на адресу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську матеріалів службового розслідування відносно солдата ОСОБА_7 .

Із вказаним судовим рішенням не погодився представник військової частини та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою зобов`язати слідчих ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за повідомленням командира про вчинення злочину. На обґрунтування своїх вимог вказує, що за фактом вчинення кримінального правопорушення солдатом ОСОБА_7 , поштовим відправленням направлено заяву до ТУ ДБР за вих. №4533/11/2024/3853 від 29.06.2024 року, яка отримана 05.07.2024 року.

Зазначає, що станом на 19.09.2024 року, ТУ ДБР у м. Краматорску не повідомило військову частину ані про отримання та реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, ані про внесення до ЄРДР відомостей.

Звертає увагу, що командування військової частини НОМЕР_1 направило до органів досудового розслідування не просто повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а долучила матеріали службового розслідування.

Наголошує, що на підтвердження направлення заяви про вчинення злочину до ТУ ДБР, до суду надана поштова квитанція. Більш того, слідчий суддя не з`ясував у посадових осіб ТУ ДБР, чи надходило повідомлення про вчинення злочину з військової частини.

В судове засідання сторони не з`явилися, належним чином повідомленні про день, місце та час судового розгляду. Представником військової частини ОСОБА_6 заявлене клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні матеріали провадження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що оскаржувана ухвала про повернення скарги, постановлена 19 вересня 2024 року, без виклику сторін.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Отже, строк на оскарження даної ухвали обчислюється з дня отримання копії. Як вбачається з офіційного порталу Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2024 року надіслано для оприлюднення 02.12.2024 року, забезпечено надання загального доступу 03.12.2024 року, отже представник військової частини мав можливість отримати оскаржуване рішення не раніше його виготовлення, при цьому апеляційну скаргу представником військової частини подано 07.12.2024 року, тобто без порушення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

При цьому завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів провадження, 02.07.2024 року військовою частиною НОМЕР_1 поштовим відправленням оператором поштового зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на адресу: АДРЕСА_1 (а.п.6), направлено повідомлення від 26.06.2024 року вих. 4533/11/2024/3853, про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 408 КК України військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_7 . Додатком до вказаного повідомлення надіслано копію матеріалів службового розслідування за фактом самовільного залишення військовою частиною на 27 арк. (а.п. 5).

Судовим розглядом встановлено, що станом на час подання скарги до суду першої інстанції відомості до ЄРДР за вказаним повідомленням представника військової частини НОМЕР_1 не внесені, у зв`язку з чим представник ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою від 19 вересня 2024 року на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у не внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй скарзі до слідчого судді представник військової частини, поміж іншого, просить поновити строк на оскарження бездіяльності ТУ ДБР. На обґрунтування пропуску строку вказує, що з моменту направлення повідомлення про вчинення злочину та по теперішній час, військова частина виконувала бойові завдання з відсічі збройної агресії з рф на різних відтинках лінії зіткнення з противником, структурні підрозділи постійно виконують бойові завдання та змінюють фактичне місце перебування. З наведених підстав, моніторинг стану розгляду повідомлень про вчинення злочину є ускладнений.

Згідно з частиною 1 статті 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Тобто, можливість поновлення вищезазначеного строку кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи були причини його пропуску поважними.

Поновлення процесуального строку за своєю правовою природою передбачає встановлення учасникам кримінального провадження додаткового проміжку часу для вчинення процесуальної дії за умови пропуску строку з поважних причин.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами необхідно розуміти ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Разом з цим, слідчим суддею повернуто скаргу представника військової частини з підстав недоведеності на думку слідчого судді, факту відправки повідомлення про вчинення злочину.

Разом з цим, до скарги доданий лист-повідомлення про вчинення злочину та експрес-накладна оператора поштового зв`язку про відправлення на адресу розташування ТУ ДБР розташованого у м. Краматорську. При цьому, слідчим суддею не наведено мотивів, які на його думку, підтвердження відправлення повинен надати представник військової частини.

Відповідно до ч.2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Виходячи з наведених норм закону, повернення скарги на бездіяльність з підстав сумніву щодо звернення із повідомленням про вчинення злочину, не передбачено діючим законодавством. Вказані обставини можуть бути предметом перевірки під час судового розгляду скарги по суті, а не під час підготовки. Отже, слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень під час вирішення питання про прийняття скарги військової частини на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР.

Колегія суддів вважає достатніми надані військовою частиною докази, щодо відправки повідомлення про вчинення злочину, підстави для виникнення сумніву надсилання повідомлення до ТУ ДБР, у даному провадженні відсутні. У разі виникнення сумніву щодо отримання ТУ ДБР повідомлення про вчинення злочину, слідчий суддя під час розгляду скарги військової частини по суті, не позбавлений можливості витребувати вказані відомості або вислухати пояснення представника ТУ ДБР у судовому засіданні, за результатами якого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Також, на переконання колегії суддів, поза увагою слідчого судді залишились вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме право на справедливий суд, зокрема, право бути заслуханим судом є однією з базових гарантій учасника судового спору рішення у справі Претто проти Італії (Pretto and Others v. Italy, 8 December 1983, Series A no. 71) Також рішення у справі Голдер (Golder, 21.02.1975, Series A, №4451/70 ) проти Об`єднаного Королівства, де суд зазначив: « на думку Суду, було б немислимим, щоб стаття 6 пункт перший містила детальний опис наданих сторонам процесуальних гарантій у справах і не захищала би в першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями доступу до суду. Такі характеристики процесу, як справедливість, публічність, динамізм, позбавляються сенсу, якщо немає самого судового розгляду. Все вищенаведене свідчить про те, що право доступу до правосуддя є одним із невід`ємних складових права, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим суддею незаконно повернуто апеляційну скаргу військовій частині, оскільки підстави повернення не ґрунтуються на вимогах закону та крім того є необґрунтованими. А тому, прийняте рішення слідчого судді є таким, що підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду, оскільки фактично скарга командира військової частини не розглядалась слідчим суддею по суті доводи скарги не досліджувались слідчим суддею, а тому не можуть бути перевірені судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 376, 404-407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2024 року за скаргою військової частини НОМЕР_1 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, скасувати та призначити новий судовий розгляду в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді