Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9695/24
Провадження № 1-в/644/74/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2025 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Покровка, Чугуївського району, Харківської області, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)» за вироком Харківського апеляційного суду від 01 травня 2024 року, яким вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 19 червня 2023 року стосовно ОСОБА_4 в частині призначення покарання скасовано та ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України з призначенням покарання за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі частини 4 статті 70, підпункту б) пункту 1 частини 1 статті 72, статті 73 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 липня 2019 року у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки більш суворим за даним вироком визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Вважати ОСОБА_4 засудженим за частиною 4 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

про приведення вироків суду у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року,

УСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№43)» за вироком Харківського апеляційного суду від 01 травня 2024 року, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить привести судові рішення стосовно нього у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024.

Засуджений подав заяву про проведення розгляду клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали справи та особової справи в межах заявлених засудженим вимог, вислухавши прокурора, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання передбачені п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України вирішує місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21, зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. Визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

За частиною 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно із ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Судом встановлено, що вироком Харківського апеляційного суду від 01 травня 2024 року, яким вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 19 червня 2023 року стосовно ОСОБА_4 в частині призначення покарання скасовано та ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України з призначенням покарання за ч.2 ст.190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі частини 4 статті 70, підпункту б) пункту 1 частини 1 статті 72, статті 73 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 липня 2019 року у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки більш суворим за даним вироком визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. Вважати ОСОБА_4 засудженим за частиною 4 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно мотивувальної частини вищевказаного вироку встановлено, що ОСОБА_4 05.05.2019 вчинив кримінальне правопорушення за ч.2 ст.190 КК України на суму 750 грн, що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим правопорушення (1921 грн). Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2019 року складав 960,50 грн (1921 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2019 х на 50 %). Тобто, два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 960,50 грн грн х 2 (неоподаткований мінімум доходів громадян) = 1921 грн. Крім того, ОСОБА_4 25.08.2022 вчинив кримінальне правопорушення за ч.4 ст.185 КК України на суму 1 457,70 грн, що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим правопорушення (2481 грн). Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240,50 грн (2481 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 х на 50 %). Тобто, два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 грн грн х 2 (неоподаткований мінімум доходів громадян) = 2481 грн.

Суд зазначає, що розмір спричиненої ОСОБА_4 шкоди, визначеної вироком Харківського апеляційного суду від 01 травня 2024 року є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону України №3886-ІХ настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відтак, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вироком Харківського апеляційного суду від 01 травня 2024 року у зв`язку із декриміналізацією діяння.

Враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.07.2019 за частиною 2 статті 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки за вчинення шахрайських дій на суму, яка на час вчинення перевищувала два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме на суму 2650 грн, що складає більше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим правопорушення (1921 грн), вказане діяння є кримінальним правопорушенням і не може бути декриміналізовано відповідно до Закону №3886-ІХ.

Крім того, набрання чинності Законом № 3886-IX не може бути правовою підставою для звільнення ОСОБА_4 від призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2016 покарання за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 186 оскільки норми Закону України № 3886-ІХ не поширюються на діяння, передбачені ст. 186 КК України, яка встановлює кримінальну відповідальність за грабіж.

Таким чином, подання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ст.ст. 5, 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити частково.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням карності діяння, звільнити від покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, призначеного вироком Харківського апеляційного суду від 01 травня 2024 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, ч.1 ст.70 КК України.

В задоволенні решти вимог подання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03.01.2025.

Суддя: ОСОБА_1