Справа №463/2283/25
Провадження №1-кс/463/2420/25
УХВАЛА

слідчого судді

19 березня 2025 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Галицької окружної прокуратури міста Львова щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_3 про вчинення слідчих дій,

встановила :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на бездіяльність прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова, яка полягає у порушенні порядку розгляду його клопотання. Відповідно до поданої скарги просить зобов`язати прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова розглянути клопотання ОСОБА_3 та повідомити останнього про результати розгляду такого.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що він звертався до Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області з клопотанням від 14.10.2024 №6956 відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 03.02.2025, якою у заоволенні скарги щодо нерозгляду поданого клопотання відмовлено. Станом на день звернення до слідчого судді із скаргою, його клопотання, подане в порядку ст.220 КПК України прокурором не розглянуто та його не повідомлено про результати розгляду такого. Вважає такі дії прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова неправомірними, а тому змушений звернутися до слідчого судді із скаргою.

Крім цього, просить поновити строк на звернення до слідчого судді із скаргою.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді для розгляду скарги від 13.03.2025 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 14.03.2025 відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та призначено скаргу до розгляду на 17 березня 2025 року. Зобов`язано уповноважену особу Галицької окружної прокуратури м.Львова, надати суду до початку судового засідання інформацію про те: 1) чи надходило на адресу Галицької окружної прокуратури міста Львова клопотання ОСОБА_3 про вчинення слідчих дій; 2) чи розглянуте таке клопотання та яке рішення, за результатами його розгляду прийнято. 17.03.2025 справу знято з розгляду та призначено у судове засідання на 19.03.2025.

Скаржник попередньо на адресу суду скерував заяву про слухання справи у його відсутності, при розгляді скарги поклався на розсуд суду.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, слідча суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки, а тому, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Суд звертає увагу, що у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на оскарження рішення слідчого, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

За таких обставин, враховуючи нетривалість пропуску строку, відсутність можливих негативних наслідки його відновлення для інших осіб, слід виходити з того, що у цій справі підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, що не свідчить про його порушення, а тому суд поновляє строки на звернення зі скаргою.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається із змісту поданої скарги, ОСОБА_3 до Галицької окружної прокуратури міста Львова було подано клопотання у межах кримінального провадження. При цьому, копія зазначеного клопотання до матеріалів скарги не долучено.

Подаючи скаргу до слідчого судді, ОСОБА_3 вважає, що прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова допущено бездіяльність щодо розгляду вказаного клопотання.

В обґрунтування заявленої скарги покликався на те, що він звертався до Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області з клопотанням від 14.10.2024 №6956 відповідно до ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 03.02.2025, якою у задоволенні скарги щодо нерозгляду поданого клопотання відмовлено. Однак як вбачається із матеріалів скарги із таким клопотанням до до Галицької окружної прокуратури міста Львова він не звертався, тому така бездіяльність відсутня.

Окрім цього із скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк може звернутись сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.

Виходячи із зазначених норм законодавства, скаржник при зверненні до слідчого судді із скаргою, повинен зазначити свій процесуальний статус у кримінальному провадженні та надати документи, які підтверджують зазначений статус, або зазначити причини неможливості подачі таких документів, оскільки процесуальний закон покладає право подачі такої скарги лише на потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисником чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншу особу, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, а на слідчого суддю обов`язок перевірки чи скаргу подано особою, яка має право подавати скаргу.

Так скарга не містить даних підставності її подання. Крім цього, скаржник у скарзі зазначає, що звернувся з клопотанням, однак не зазначає, що це за клопотання. Відсутність клопотання, процесуальна поведінка скаржника та суб`єкта оскарження, позбавляє слідчу суддю можливості надати оцінку мотивам та підставності подачі скарги. Крім цього, матеріали скарги не містять доказів подачі клопотання в межах кримінального провадження, про яке він вказує у своїй скарзі.

За правилами ч.ч.1, 4 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, скаржником не доведено підставність звернення з даною скаргою до слідчого судді, а тому, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.220, 303, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановила :

поновити ОСОБА_3 строк на звернення із скаргою.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Галицької окружної прокуратури міста Львова щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_4 про вчинення слідчих дій - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1