Провадження № 1-кп/638/9/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 24 січня 2024 року щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сіверськ Бахмутського району Донецької області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, інвалідності не має, на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей не має, станом на 27.01.2024 військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді майстра 1 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 3 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та проходячи в період з 13.09.2023 по 27.01.2024 військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24 січня 2024 року приблизно о 17 годині 10 хвилин, у період дії в Україні воєнного стану, який введено із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.04.2022 №2102-ІХ (зі змінами), маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя особи, перебуваючи на АДРЕСА_3 , не бажаючи бути впізнаним, надягнув на обличчя маску (балаклаву) та через паркан проник на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , де через незамкнені двері проник до житлового будинку, яке на праві власності належить ОСОБА_6 , після чого, реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, перебуваючи у вказаному будинку, застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що проявилось у завданні ударів, застосуванні сльозогінного засобу (перцевого балону), а також погрозою застосування предмету, схожого на пістолет, приставивши його до голови ОСОБА_7 , тим самим підтвердивши намір його застосування, незаконно заволодів рюкзаком з лікарськими засобами та грошовими коштами в сумі 2000 гривень, що належали сім`ї ОСОБА_8 , після чого, залишив місце злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні пошкодження у вигляді синця на волосистій частині голови в проекції потиличної ділянки, а ОСОБА_6 легкі тілесні пошкодження у вигляді синця та садна на лівій верхній кінцівці, а також матеріальну шкоду на суму 2000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні злочину визнав повністю. Пояснив суду, що фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведеною та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану.

Вивчанням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 є уродженцем м. Сіверськ Бахмутського району Донецької області, має професійно-технічну освіту,не одружений, є солдатом на посаді майстер авіаційних безпілотних комплексів ВЧ НОМЕР_1 , за висновком службової характеристики за місцем служби відповідає займаній посаді.є учасником бойових дій, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний є несудимим в силу ст. 89 КК України, є військовослужбовцем, неодружений, осіб на утриманні не має, також суд враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими злочинами; особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, його стан здоров`я, згідно наявних даних, що він на обліку у лікарів психіатра не перебуває, лікаря нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, у зв`язку із чим суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України з конфіскацією майна, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

До набрання вироком законної сили суд залишає запобіжний захід у виді тримання під вартою без змін. Строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання відповідно до ст. 72 КК України. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Питання про скасування арешту майна суд вирішує відповідно до ст. 174 КПК України. Витрати на залучення експертів підлягають стягнення з обвинуваченого на користь держави. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати 07 жовтня 2024 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 07 жовтня 2024 року до набрання законної сили вироком.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме:

- балончик сірого кольору з надписом «Терен-4М» (препарат сльозоточивої дії) та балаклаву з трикотажної тканини чорного кольору, гіпсовий зліпок, який поміщено до полімерного сейфпакету № 0709222, гіпсовий зліпок, який поміщено до полімерного сейфпакету № 07099335, деревяний фрагмент дверей зі слідом взуття, що поміщений до сейфпакету № 0709228, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області - знищити.

Арешт майна, а саме балончика сірого кольору з надписом «Терен-4М» (препарат сльозоточивої дії) та балаклави з трикотажної тканини чорного кольору, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.10.2024 (Справа №638/1704/24, Провадження № 1-кс/638/3290/24) - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 58143,10 грн (п`ятдесят вісім тисяч сто сорок три гривні 10 копійок).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений, за винятком заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя ОСОБА_1