Справа № 226/1944/21
Провадження № 1-в/191/34/25
УХВАЛА

іменем України

05 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94) ОСОБА_4 про приведення вироку, відносно засудженого ОСОБА_5 , у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94) ОСОБА_4 про приведення вироку, відносно засудженого ОСОБА_5 , у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України

Від представника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94) та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їх участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 3028 грн. станом на 01.01.2024 року) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01 квітня 2021 року, що набрав законної сили 05.06.2021 року, за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України до 2 років 10 міс. позбавлення волі.

В цій справі майнова шкода, завдана засудженим ОСОБА_5 06.11.2020 року у сумі 1897 грн. 30 коп. у злочині за ч. 2 ст. 190 КК України та 13.11.2020 року у сумі 1798 грн. 42 коп. у злочині за ч. 2 ст. 185 КК України, не перевищує по кожному з них 2102 грн. 00 коп., тобто розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому зазначені злочини підлягають декриміналізації, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Інші кримінальні злочини за ч. 2 ст. 185 КК України, за якими ОСОБА_5 засуджений цим же вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01 квітня 2021 року, що набрав законної сили 05.06.2021 року, а також вирок Димитровського міського суду Донецької області від 20 червня 2022 року, що набрав законної сили на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2023 року, за яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України, не підпадають під дію Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

Тому, враховуючи зазначене, слід привести у відповідність вирок Димитровського міського суду Донецької області від 01 квітня 2021 року, та вважати ОСОБА_5 засудженим за ним за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 4 міс. позбавлення волі, виключивши застосування ч.ч.1,2 ст. 70 КК України.

В свою чергу, вирок Димитровського міського суду Донецької області від 20 червня 2022 року слід продовжити виконувати в межах призначеного ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.187, ст. 71 КК України у виді 7 років 9 міс. позбавлення волі, із конфіскацією майна.

У зв`язку із викладеним, клопотання, яке є предметом розгляду, підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94) ОСОБА_4 про приведення вироку, відносно засудженого ОСОБА_5 , у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., в порядку ст.ст. 537-539 КПК України, задовольнити.

Привести вирок Димитровського міського суду Донецької області від 01 квітня 2021 року, що набрав законної сили 05.06.2021 року, за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_5 засуджено до 1 року 2 міс. позбавлення волі, на підставі ч.ч.1, 2 ст. 70 КК України до 2 років 10 міс. позбавлення волі, у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного 01 квітня 2021 року вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01 квітня 2021 року, що набрав законної сили 05.06.2021 року, покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за епізодом від 06.11.2020 року та за епізодом за 13.11.2020 року за злочином за ч. 2 ст. 185 КК України, з сумою завданої шкоди по кожному до 2102 грн. 00 коп., у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01 квітня 2021 року, що набрав законної сили 05.06.2021 року, за ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років 4 міс. позбавлення волі, без застосування ч.ч.1,2 ст. 70 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Димитровського міського суду Донецької області від 20 червня 2022 року, що набрав законної сили на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 травня 2023 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, до покарання у виді 7 років 6 міс. позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначено за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком, невідбутої частини покарання, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 01.04.2021 року, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 9 міс., із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 20.06.2022 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 23.05.2021 року по 19.06.2022 року.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1