ВИРОК

іменем України

18 грудня 2024 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

найменування кримінального провадження:

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 09.11.2024 року;

відомості про особу обвинуваченої, що мають значення для справи:

обвинувачена ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Балаково Саратівської області російської федерації, жителька АДРЕСА_1 , зареєстрована як внутрішньо переміщена особа у АДРЕСА_2 , громадянка України, з повною середньою освітою, незаміжня, має на утриманні двоє малолітніх дітей, не працює, встановленими законодавством України пільгами не користується, депутаткою та/чи адвокаткою/нотаріускою не являється, на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня» не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності притягалася, зокрема засуджена вироком Харківського районного суду Харківської області від 14.03.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки і один місяць, у подальшому звільнена ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.08.2019 року від подальшого відбування призначеного їй покарання умовно-достроково, невідбутий строк покарання одинадцять місяців та сім днів, судимість у встановленому порядку не погашена;

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні котрого обвинувачується особа: ч. 1 ст. 125 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

з боку сторони обвинувачення прокурорка Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 ; з боку сторони захисту обвинувачена ОСОБА_3 ;

розглянувши обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за участі вищевказаних сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження (за винятком потерпілої ОСОБА_5 ), -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Обвинувачена ОСОБА_3 08.11.2024 року близько 20:00 год., перебуваючи разом із потерпілою ОСОБА_5 в одній із кімнат бази відпочинку «Берегиня», що по АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, котрий розпочався між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшла до останньої та умисно нанесла їй долонями обох своїх рук кілька ударів в область обличчя.

У результаті таких умисних протиправних дій, обвинувачена ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця у правій підопічній ділянці з переходом в праву виличну ділянку, котрі, згідно висновку судово-медичної експертизи, є легким тілесним ушкодженням.

Позиції сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження щодо пред`явленого обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , після роз`яснення їй змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності її позиції, вину визнала повністю та підтвердила наведені в обвинувальному акті обставини. Зокрема вказала, що дійсно вона ввечері 08.11.2024 року за своїм зареєстрованим місцем перебування як внутрішньо переміщеної особи на території бази відпочинку «Берегиня», що по АДРЕСА_2 , мала конфлікт з потерпілою ОСОБА_5 , яка приходиться їй знайомою, під час котрого в пориві вона нанесла їй сидячій на ліжку однієї з кімнат почергово декілька ударів в обличчя. Вона розуміє значення таких своїх дій, а тому при обранні їй міри покарання покладається на думку суду, однак просить її суворо не карати, так як розкаялася у скоєному. Щодо відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_5 , то таку мала та надалі має намір відшкодувати, однак потерпіла ОСОБА_5 у никає з нею зустрічей та розмови.

У своїй заяві про здійснення цього судового провадження за її відсутності, що була подана 22.11.2024 року через канцелярію Сколівського районного суду Львівської області та зареєстрована в діловодстві за вх. № 7951, потерпіла ОСОБА_5 одночасно висловила позицію про те, що підтримує обвинувачення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, а при призначенні їй міри покарання покладається на думку суду.

Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження.

Після роз`яснення обвинуваченій ОСОБА_3 суті обвинувачення, яка винною себе у вчиненні пред`явленого їй обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України визнала повністю, суд визначив обсяг доказів, котрі будуть досліджуватися, та встановив порядок їх обмеженого дослідження, визначений ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки присутні у залі судових засідань сторони кримінального провадження проти цього не заперечували, а обставини вчинення інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ніким не оспорюються.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, виною у вчиненні котрого визнається обвинувачена.

Суд вважає, що у діях обвинуваченої ОСОБА_3 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і суд також вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за вказаною статтею чинного на час його скоєння КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючою вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 66 КК України, при обранні їй міри покарання суд вбачає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обтяжуючою вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою у ст. 67 КК України, при обранні їй міри покарання суд вбачає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_5 є ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотиви призначення покарання.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини та мотиви кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення, а також особу зазначеної обвинуваченої. Так, обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, спостерігається її щире каяття. Обвинувачена ОСОБА_3 позитивно характеризується за своїм зареєстрованим місцем перебування як внутрішньо переміщеної особи, вона самостійно виховує та має на утриманні двоє малолітніх дітей, вона не перебуває на диспансерних обліках у лікарів нарколога та психіатра КНП Сколівської міської ради «Сколівська центральна лікарня», не працює, вона раніше притягалася до кримінальної відповідальності, звільнена від подальшого відбуття призначеного покарання умовно-достроково, судимість не погашена.

З урахуванням наведених обставин, а також беручи до уваги позицію потерпілої ОСОБА_5 , викладену нею у своїй заяві про здійснення цього судового провадження за її відсутності, у частині того, що вона при обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 покладається на думку суду, то ж суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 65 КК України, вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, - у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, погодившись таким чином з позицією сторони обвинувачення у цьому кримінальному провадженні. Підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, суд не вбачає.

З огляду на вказане, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, сукупність встановлених даних про її особу, міру покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вирішення інших питань, необхідних при ухваленні вироку.

Питання доцільності застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурорки Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами кримінального провадження.

Цивільний позов у даному судовому провадженні потерпілою ОСОБА_5 до обвинуваченої ОСОБА_3 про відшкодування майнової та/чи моральної шкоди, заподіяних внаслідок кримінального правопорушення, не пред`являвся.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні, котрі полягали б у залученні експертів на стадії досудового розслідування та/чи у суді, як і визнані речові докази, - відсутні.

Керуючись статтями 2, 7, 349, 351, 358, 368-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Рішення щодо запобіжного заходу.

Жоден із визначених чинним КПК України запобіжних заходів щодо засудженої ОСОБА_3 до дати набрання даним вироком суду законної сили не застосовувати.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області.

Поряд з цим, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, котрі ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження котрих було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Порядок отримання копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженій ОСОБА_3 та прокурорці Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 , а потерпілій ОСОБА_5 , - на її відповідне прохання про це.

Вирок проголошено у повному обсязі прилюдно 18 грудня 2024 року, негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суддя ОСОБА_6