Справа № 521/4657/25
Номер провадження:1-кс/521/1375/25
УХВАЛА
28 березня 2025 року
Сторони кримінального провадження, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5 ; з боку захисту: підозрюваний ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_6
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчим суддею проводився розгляд клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 .
Клопотання розглядалось за ініціативою слідчого.
Окрім того, проводився розгляд скарги адвоката в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про незаконне затримання.
Скарга розглядалась за ініціативою захисника ОСОБА_6 .
2.Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, у невстановлений час та місці, однак не пізніше 11.03.2025 року, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 з метою здійснення дій направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України.
Так, на початку березня 2025 року ОСОБА_7 за допомогою мобільного додатку «Telegram» домовилась про зустріч з ОСОБА_8 22.03.2025 року під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 на розі вул. Фонтанська дорога та вул. Посмітного в м. Одесі, ОСОБА_7 запропонувала свої послуги синові ОСОБА_8 щодо незаконного переправлення через державний кордон України за грошову винагороду у розмірі 7000 доларів США в обхід офіційних пунктів пропуску, на що ОСОБА_8 погодилась.
В свою чергу ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_3 про те, що знайшла чоловіка мобілізаційного віку який має намір перетнути державний кордон України за грошову винагороду та останні домовились між собою щодо незаконного переправлення особи для подальшого перетину державного кордону України.
26.03.2025 року о 06.00 годині ОСОБА_7 на власному автомобілі марки «Chevrolet Rezzo» д.н. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2005 року випуску, прибула за адресою м. Одеса, вул. Івана та Юрія Липи, біля будинку № 30 де дала вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сісти до її автомобіля, після чого вказані особи вирушили до м. Балта Подільського району Одеської області.
Під час руху до м. Балти, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_3 плану, в ході розмови, демонструвала свою обізнаність щодо конкретного способу незаконного перетину кордону, надавала поради та вказівки щодо дій ОСОБА_9 , а саме, щоб останній після незаконного перетину кордону звернувся до відповідних правоохоронних органів, з метою отримання політичного притулку. Окремо ОСОБА_7 зазначила, що необхідно мати з собою небагато речей та надала зразок заяви для заповнення ОСОБА_9 про пояснення причин незаконного перетину державного кордону.
Прибувши в м. Балту Одеської області, ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_9 , про необхідність пересісти в автомобіль марки «Skoda Oktavia» д.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_3 .
В подальшому, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 направились на вказаному транспортному засобі в сторону прикордонної зони Подільського району Одеської області, де по дорозі ОСОБА_10 надавав усні вказівки та поради, орієнтовані на перетин Державного кордону України в обхід офіційних пунктів пропуску, а саме як відбувається безпосереднє перетинання кордону, про відсутність дронів, про наявність можливості подолати рів, виключити та очистити мобільний телефон. В подальшому ОСОБА_3 був затриманий поліцією.
В той же час, ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_7 , направились за адресою АДРЕСА_3 , з метою передачі грошових коштів третій особі за обумовлені послуги щодо перетину її сином ОСОБА_9 , державного кордону України, якою виявився неповнолітній син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та який не був обізнаний про злочинні плани групи. Після передачі імітаційних грошових коштів в сумі 7000 доларів США ОСОБА_7 була також затримана поліцією.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК. 27.03.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.
Ризики, на які посилається слідчий, як на мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: ОСОБА_3 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки під час досудового розслідування не встановлено всіх учасників кримінального правопорушення; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
На початку розгляду клопотання слідчого, захисник подав скаргу про незаконне затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК.
Підставами незаконного затримання стало те, що доказів незаконної діяльності ОСОБА_3 , які б свідчили про причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК органом досудового розслідування не отримано. Зокрема, орган розслідування не виявив та не вилучив у ОСОБА_3 грошові кошти, отримані злочинним шляхом, чорнові записи або інші документи, що містили б інформацію про вчинення кримінального правопорушення.
Окрім того, як підставу для задоволення скарги, захисник послався на доказ у кримінальному провадженні, а саме, що ОСОБА_3 рухався не у бік кордону у південну частину міста Одеси, що не свідчить про наміри чи спробу перетину державного кордону України.
3.Позиції сторін кримінального провадження.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили клопотання задовольнити, оскільки вважали мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_3 . Прокурор просив застосувати заставу до підозрюваного, як альтернативного запобіжного заходу у сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 ,00 гривень. Вказана сума є допустимою і достатньою для забезпечення належної поведінки підозрюваного у випадку її внесення і звільнення ОСОБА_3 з-під варти.
Захисник адвокат просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, оскільки законних підстав для тримання під вартою ОСОБА_3 не має. Просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Окрім того, захисник вважав, що запропонована прокурором застава є невідповідною як особистості підозрюваного, так і фактичними обставинам, а тому просив її зменшити. В частині існування незаконних підстав для затримання, захисник зазначив, що незаконне затримання доведено поза розумним сумнівом, а тому просив звільнити з-під варти підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_3 підтримав свого захисника і просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Щодо незаконного затримання, прокурор просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки затримання відбулось відповідно до вимог КПК.
4.Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, мотиви неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя.
Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а скарга захисника на незаконне затримання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Питання, яке було поставлено перед слідчим суддею полягає в тому, чи існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та чи потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого? Окрім того, окремо поставлено питання суми застави, яка, на думку прокурора, повинна бути набагато більше, ніж передбачена у ст. 182 КПК для такого виду кримінального правопорушення.
Захисником поставлено на розгляд слідчого судді питання: чи законно затриманий підозрюваний ОСОБА_3 .?
І. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення та особистість підозрюваного.
Для відповіді на перше питання необхідно оцінити фактичні обставини правопорушення та особистість підозрюваного ОСОБА_3 .
Фактичні обставини показують, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, а також сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб. Сума незаконної угоди у даному випадку була 7000 доларів США за переправлення однієї особи.
Надані слідчому судді докази на вказаній стадії процесу доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, з кваліфікуючими ознаками: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, тобто керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені за попередньою змовою організованою групою та з корисливих мотивів.
Вагомими є докази негласні слідчі дії, які досить детально розкривають не тільки безпосередньо дії всіх учасників організованої групи, але й приховані наміри, які можливо було сприйняти як дії, не пов`язані з вчиненням правопорушення. Так, розмови, домовленості, обговорювання місць зустрічей і план заходів, все це свідчить про умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України.
Особистість ОСОБА_3 свідчить про наступне. Він знаходиться у віці 39 років, народився у м. Балта, громадянин України. Має вищу військову освіту. Є прикордонником, працює на посаді начальника групи моніторингу відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у званні «лейтенант». Не одружений. Має двоє дітей ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 , які проживають з дружинами. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Раніше не судимий.
Тобто, фактичні обставини показують, що ОСОБА_3 міг бути обізнаний у методах та способах перетину державного кордону у незаконний спосіб.
Під час розгляду клопотання, ОСОБА_3 повністю заперечив підозру та вважає її необґрунтованою. Показав, що він лише виконав прохання знайомої його колишньої дружини ОСОБА_7 підвести хлопця до найближчого села. Потім його затримали. Жодних дій, направлених на незаконний перетин кордону гр. ОСОБА_9 він не здійснював. Грошові кошти не брав.
Оцінюючи покази ОСОБА_3 можливо стверджувати, що вони повністю не співвідносяться з фактичними даним, які вже отримані органом досудового розслідування. Окрім того, допитана під час іншого процесу ОСОБА_7 показала, що кошти вимагав і отримував саме ОСОБА_3 . Обставини, встановлені під час негласних слідчих дій підтверджують саме такий розвиток подій: ОСОБА_3 керівник незаконної операції, ОСОБА_7 сприяє його виконанню.
Існування певних соціальних зв?язків в місці проживання та роботи ОСОБА_3 не може нівелювати дій останнього, направлених на порушення суспільних відносин, які у даний час знаходяться під пильним контролем держави, оскільки їх порушення має велике значення для збереження інтересів державності.
Слідчий суддя вважає, що ризик переховування існує і може мати справді свою реалізацію без належних гарантій поведінки. Такою гарантією, наприклад, може бути застава у значній сумі. Сума застави повинна бути домірною можливостям підозрюваного.
Окрім того, слідчий суддя погоджується з прокурором, що існує ризик впливу на зміст існуючих доказів, оскільки всі члени групи, яке залучене до вказаного правопорушення, не встановлені. Все це показує не можливість розумної довіри до підозрюваного, настільки, щоб можливо було убезпечити суспільний інтерес у вказаному провадженні від його ушкодження.
Відповідаючи на першу частину питання, необхідно зазначити, що правові підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу існують і будуть мати вираз у запобіганні ризикам, які можуть мати місце при більш м`якому контролі з боку держави. Так, можливо стверджувати, що за допомогою даного заходу можливо запобігти ризикам: 1)переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки вчинений злочин відноситься до категорії тяжких. Міра покарання, яка може загрожувати підозрюваному в майбутньому може призвести до думки підозрюваного про зникнення та ухилення від кримінальної відповідальності; 2) незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні та можливість сховати або спотворити докази у вказаному провадженні.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які покладені на нього законом (в тому числі явки до слідчого та прокурора за першою вимогою) та запобігання спробам вчинити дії, які викладені слідчим суддею вище в ухвалі як ризики.
Щодо другої частини питання, слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи конкретної особи, оскільки, як зазначено вище, ми не можемо гарантувати чесної і порядної поведінки підозрюваного у суспільстві на час розслідування кримінального провадження.
Обставини, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК не має.
ІІ.Питання визначення розміру застави.
Застава слідчим суддею призначається відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК, оскільки вказаний злочин вчинено без застосування насильства або погрози застосування такого насильства. Розмір застави повинен бути більшим ніж визначено у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК. До такої думки призводить власне особистість підозрюваного, його покази та надані стороною обвинувачення докази, в тому числі інформація, яка ще не підлягає розголошенню стороні захисту, оскільки відбувається збір та фіксація доказів протиправної діяльності ОСОБА_3 .
Зокрема, підозрюваний за переправлення однієї особи через державний кордон України бажав отримати 7 000 доларів США (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26.03.2025 становило 291 900 гривень). Відомо щонайменше про один задокументований факт переправлення особи саме таким незаконним шляхом. Слідством встановлюються кількість інших проведених незаконних угод про перетин державного кордону. Щонайменше, така версія слідством вивчається для визначення не тільки кола осіб, які займались незаконною діяльністю, але й масштабів такої діяльності.
Оскільки підозрюваний не дав жодних пояснень з таких доводів сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає, що станом на день постановлення ухвали підстав ставити під сумнів версію сторони обвинувачення не має.
Слідчий суддя враховує значення ОСОБА_3 як суб`єкта незаконних дій, його роль у вказаних подіях та відсутність достатньої інформації задля викриття всіх учасників злочинної схеми і можливість впливу підозрюваного на відповідні процеси, які можуть в тому числі зруйнувати вже існуючу доказову базу, а тому при прийняті рішення про розмір застави, необхідно врахувати зазначені фактори. Ігнорування таких даних, буде несправедливим підходом до завдань кримінального провадження.
Застава є мірою психологічного характеру, заснованою на егоїстичних (економічних) мотивах людини. Слідчий суддя в інших судових рішеннях вже зазначав, що застава застосовується не з метою, щоб її не змогли внести, а навпаки, з метою, щоб її могли внести і вказана сума була здатна забезпечити належну поведінку обвинуваченого (або підозрюваного). Тобто, застава, на думку слідчого судді, повинна бути такою, яку здатний внести обвинувачений (підозрюваний) і яка б могла його стримувати від всіх можливих та імовірних ризиків, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Сума, яку необхідно обрати для підозрюваного, повинна бути як великою з точки зору відношення власності так і помірною для внесення. Значна сума, буде стримуючою силою для розумної поведінки підозрюваного і недопущення порушень в майбутньому, оскільки це призведе до втрати суми застави. Людина вносячи на депозитний рахунок держави значну суму коштів, повинна задуматись про їх повну втрату у випадку недобропорядної поведінки. Окрім того, вона потрапляє в орбіту нових відносин, пов`язаних із заміною запобіжного заходу на більш суворий. Тобто, застава є економічним заходом контролю поведінки обвинуваченого (підозрюваного), який при сьогоднішніх умовах життя є одним із життєво необхідних для кожної людини.
Відповідно, слідчий суддя погоджується із думкою прокурора і вважає, що розмір застави повинен бути 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2025 року 908 400 (дев?ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.
ІІІ.Доводи захисника.
Слідчий суддя не погоджується із захисником, щодо існування припущень у відношенні підозрюваного, які не дають підстав вважати, що останній може переховуватись. Як зазначено вище в ухвалі, припущення слідчого ґрунтуються на тому факті, що ОСОБА_3 в силу своєї роботи і посади здатний до незаконного перетину кордону. Розуміючи як оперативну обстановку так і місцевість, а також знаючи людей, які проживають у прикордонній смузі, він здатний використати таку інформацію на власну користь.
Доводи, що перебування ОСОБА_3 на не підконтрольній Україні території, загрожує його життю взагалі не витримує критики, оскільки не зрозуміло, як це пов`язано з тим фактом, що він може використавши свої вміння і знання залишити незаконно територію України. Навряд чи він буде рухатись при цьому у бік Сходу України, для участі у бойових діях. Мова іде про перетин кордону на Заході України або у бік Р. Молдова.
Відсутність переліку свідків, на яких може здійснити вплив ОСОБА_3 не свідчить про відсутність такого ризику. Оскільки в теперішній час докази лише збираються, орган досудового розслідування вправі не повідомляти про всі свої наміри та плани щодо розслідування провадження. Повний список осіб, які є свідками у кримінальному провадженні так само може не повідомлятись стороні захисту, на вказаній стадії процесу, задля збереження такої інформації на майбутнє для доказування.
Проведення обшуку «Skoda Oktavia» д.н. НОМЕР_2 , чорного кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_3 на думку слідчого судді є законним, оскільки орган досудового розслідування переслідував підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, а тому і мав необхідність і законне право на проведення обшуку без ухвали слідчого судді.
Окремо необхідно зазначити, що навіть при умові проведення незаконного обшуку, це не ставить під сумнів правові підстави для затримання особи, підозрюваної у кримінальному правопорушенні.
Докази, які були вилучені під час обшуку транспортного засобу в теперішній час оцінюються слідчим і загальний висновок щодо вказаного вилученого майна буде очевидно зроблений наприкінці досудового розслідування. Окрім того, навіть при умові, що під час обшуку не вилучили будь-яких доказів вини ОСОБА_3 , такий розвиток подій не свідчить про відсутність законних підстав для затримання та тримання під вартою підозрюваного, оскільки загальний порядок речей, що зафіксований, вже існуюча доказова інформація, надають право на думку про існування розумних підозр у відношенні ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення.
Рух транспортного засобу «Skoda Oktavia» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 з м. Балти в напрямку південної частини м. Одеси, також не свідчить про відсутність підстав для затримання. По-перше ОСОБА_3 міг рухатись первинно за певним маршрутом, для імітації своєї діяльності та перевірки чи не спостерігають за ним правоохоронні органи. По-друге, сам рух до кордону міг передбачати різні напрямки і відхилення від загальноприйнятого розуміння шляху. У будь-якому випадку такий аргумент аж ніяк не надає сумнівів чи заперечень щодо затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Щодо питання не належної підслідності, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, який зазначив, що на початку внесення відомостей до ЄРДР та розслідування кримінального провадження, поліції та прокуратурі не було відоме коло осіб, які причетні до скоєня кримінального правопорушення. Тобто, розслідування розпочиналось щодо невідомого кола осіб. Неможливо було передбачити, що серед підозрюваних може бути працівник правоохоронного органу. Відповідно, підстав ставити під сумніви дії поліції не має. В теперішній час, після з`ясування всіх необхідних відомостей про кримінальне правопорушення, прокурором буде прийнято рішення про зміну підслідності.
Слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ при розгляд клопотання, натомість вважає, що законодавства України достатньо для ухвалення справедливого рішення. Практика ЄСПЛ це лише певні стандарти справедливого судового розгляду. Певні орієнтири, за якими суд може вибудувати законне та обґрунтоване рішення. Разом з тим, на моє переконання, для того, щоб ухвалити справді справедливе рішення не потрібно цитувати мертві букви рішень ЄСПЛ. «Щоб чинити справедливо, потрібно знати дуже небагато, але щоб творити несправедливість, з повними для цього підставами, потрібно ґрунтовно вивчити право»1. Нічого кращого не було висловлено стосовно багатослівності та наукових визначень, які насправді не мають нічого спільного із справедливістю.
VI.Питання скарги на незаконне затримання.
Фактично скарга містить дві підстави для думки про те, що затримання особи відбулось незаконно. Відсутність доказів вини та рух ОСОБА_3 в протилежному від кордону напрямку. Разом з тим, слідчий суддя вважає, що викладені доводи не мають жодного відношення до підстав для затримання.
Як встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_3 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК. Доказами вчинення правопорушення стали негласні слідчі -розшукові дії, покази свідків, документи докази, протоколи слідчих дій, якими зафіксовані факти і обставини правопорушення.
Щодо руху транспортного засобу «Skoda Oktavia» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , то як зазначено вище в ухвалі, напрямок пересування особи на автомобілі не має до підстав затримання жодного відношення. Його рух, це лише одна складова загальних дій, що містять злочинний характер, а не головна обставина, яка впливає на будь-які юридичні факти.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що затримання ОСОБА_3 відбулось законно. Дії органу досудового розслідування відповідали вимогам КПК і підстав ставити їх під сумнів у слідчого судді не має.
Постановляючи ухвалу, слідчий суддя керується ст. ст. 132, 178, 183, 194, 196 КПК.
1.Висновки слідчого судді.
Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2025 року 908 400 (дев?ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_3 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2)не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
5)здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК. Застава внесена підозрюваним може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
В задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 на незаконне затримання підозрюваного ОСОБА_3 відмовити.
2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, в межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту затримання, тобто з 27.03.2025 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 26.05.2025 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

[1] ОСОБА_12 » XIX століття, Видавництво «Наука» М. 1965 р., С. 44.

1 ОСОБА_12 1965 р., С. 44.