Справа № 303/9088/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/885/24, за апеляційною скаргою прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2024 року у задоволенні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000648 від 25.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - відмовлено.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням в межах кримінального провадження №0000648 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 11.12.2024 Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000648 від 25.08.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, до Запорізького районного суду Запорізької області. Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 22.11.2024 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 грудня 2024 року. Враховуючи те, що строк дії вказаного запобіжного заходу закінчується, а підготовче судове засідання у вказаному провадженні Запорізьким районним судом Запорізької області не призначено, у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку дії відповідного запобіжного заходу у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 199 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що в обґрунтування поданого клопотання прокурором не надано жодного доказу, на підставі якого суд має можливість визначити підстави подальшого тримання обвинуваченого під вартою або застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу; не надано жодного доказу, що підтверджує наявність вказаних у клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що наявні ризики не зменшились та продовжують існувати. Крім того вказав, що вказане клопотання не підлягає розгляду слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчено і обвинувальний акт скеровано до Запорізького районного суду Запорізької області.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора та продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з попереднім визначеним розміром застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 гривень. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що встановлені раніше ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, до теперішнього часу не відпали, а тому існує необхідність в продовженні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує, що 11.12.2024 обвинувальний акт прокурором у кримінальному провадженні скеровано до Запорізького районного суду Запорізької області. Стверджує що у прокурора не було відомостей про призначення підготовчого судового засідання на момент звернення з клопотанням. Звертає увагу на те, що солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 по теперішній час продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, з моменту часу самовільного залишення військової частини по теперішній час, у зв`язку із відмовою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з порушенням норм кримінального процесуального законодавства (ч. 6 ст. 199 КПК України).

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заява чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Під час судового засідання, суду апеляційної інстанції стали відомі обставини, що є перешкодою для апеляційного розгляду по суті поданої апеляційної скарги прокурора, зокрема, 06 лютого 2025 року ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області, призначено до судового розгляду кримінальне провадження №0000648 від 25.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальним провадженням визнається досудове розслідування та судове провадження.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, окрім іншого, направленням до суду обвинувального акту.

Положення п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України визначають, що судовим провадженням визнається кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Виходячи з аналізу вищевказаних положень КПК України можна дійти висновку про впорядкованість кримінального провадження, його стадійність, що в свою чергу, обумовлює встановлений порядок вчинення процесуальних дій на кожній стадії.

Нормами глави 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» визначено як перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскарженні «під час досудового розслідування», так і перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені «під час досудового розслідування», зокрема, ухвал слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.

Використання в цій главі КПК України словосполучення «під час досудового розслідування» дає підстави вважати про те, що вказані дії, в тому числі апеляційне оскарження ухвал слідчого судді, може здійснюватися виключно на стадії досудового розслідування, тобто до направлення обвинувального акту до суду.

Передбачені процесуальними нормами обмежені строки досудового розслідування обумовлюють необхідність термінового вирішення питань під час досудового розслідування, у зв`язку з чим КПК України встановлює скорочені строки розгляду заяв та скарг на даній стадії, в тому числі апеляційних скарг на ухвали слідчого судді.

Зазначене зумовлене необхідністю оперативного здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні саме на стадії досудового розслідування, виходячи з засад цієї стадії провадження.

Закінчення ж цієї стадії завершує здійснення функції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, яка реалізується слідчими суддями та судами апеляційної інстанції в порядку оскарження ухвал слідчих суддів, з чим відповідно відпадає необхідність в оперативності такого судового контролю.

У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в том числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому.

За таких обставин, судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування та направлення обвинувального акту до суду.

У зв`язку із наведеним, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

На переконання суду апеляційної інстанції, ст. 309 КПК України обмежено апеляційний перегляд ухвал слідчого судді такими умовами як, вид ухвали слідчого судді та стадією кримінального провадження під час досудового розслідування.

Відповідно розгляд і вирішення питань, передбачених главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», як і перегляд судових рішень, прийнятих за результатами такого розгляду, можуть відбуватися лише під час досудового розслідування, і мають бути припиненими із закінченням стадії досудового розслідування, оскільки невиконання цих вимог може призвести до порушення принципу правової визначеності через вирішення тотожного питання різними судами однієї інстанційності в тому ж кримінальному провадженні.

Згідно постанови колегії суддів Третьої судової палати ККС від 15.09.2021у справі № 711/3111/19 (провадження № 51-2890км19), кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням).

Враховуючи, що станом на час проведення судового засідання суду апеляційної інстанції 10.02.2025 стадія досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000648 від 25.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України завершена, у суду апеляційної інстанції відсутня процесуальна можливість розгляду по суті апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді після закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 залишити без задоволення .

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді