Справа №295/2000/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого до арешту АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

Засудженого 26.09.2018 Придніпровським районним судом м.Черкаси за ст.307 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі.

Початок строку 28.12.2020

Кінець строку 28.12.2026

2/3 строку відбув 28.12.2024

в с т а н о в и в:

До суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання звернувся засуджений ОСОБА_3 .

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі.

Представник установи подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор подав заяву про відмову у задоволенні заяви засудженого.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень ст. 81 КК України єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумління поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, тощо.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. Крім цього, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 13.02.2021 відбуває покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)». За час відбування покарання засуджений допустив три порушення режиму тримання, двічі притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Мав лише одне заохоченні в 2022.

На даний час на виробництві установи не працелаштований через небажання працювати. Не завжди відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи.

Суд при розгляді справи має враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання, і дослідженні при судовому розгляді докази свідчать про те, що засуджений не довів своє виправлення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого, оскільки останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з моменту її винесення, а засудженому у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1