Справа № 565/647/25
Провадження № 1-кп/565/93/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2025 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області, обвинувальний акт у кримінальному за №0000070 від 01.03.2025 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козлиничі, Маневицького району Волинської області, одруженого, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, зареєстрованого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.05.2024 (справа 565/757/24, провадження №3/565/309/2024), яка набрала законної сили 28.05.2024, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.07.2024 (справа 565/843/24, провадження №3/565/335/24), яка набрала законної сили 28.07.2024, ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП, та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2000 (двох) тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14.01.2025, який набрав законної сили 14.02.2025, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тапризначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи особою раніше судимою за злочин, передбачений ч.1 ст. 382 КК України, достовірно знаючи про наявність вказаних тішень суду, які набрали законної сили, з метою їх невиконання, в частині позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, повторно керував транспортним засобом марки «AUDI», моделі А6, державний номерний знак НОМЕР_1 , зокрема, рухався ним на прилеглій території до багатоквартирного житлового будинку №24/1 по мкрн. Будівельників у м. Вараш Рівненської області, де приблизно о 2 год. 30 хв. 01.03.2025 був зупинений працівниками Вараського РВП ГУНП в області, за результатами чого відповідні протиправні дії останнього були припинені.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, вчинене особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 382 КК України.

24.03.2025 року між прокурором Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні була укладена угода про визнання винуватості. Вказана угода була надіслана до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.3 ст.382 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.382 КК України у вигляді позбавлення волі на строк три роки із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання, у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просить угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора обвинуваченого, його захисника, приходить до наступного висновку. Як відомо із змісту статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. У відповідності до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.382 КК України, віднесене кримінальним законом до категорії нетяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам окремих осіб, тому угода не суперечить вимогам закону.

Свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав беззастережно, щиро розкаявся. Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

ОСОБА_4 погодився із прокурором на призначення йому покарання у у вигляді позбавлення волі на строк три роки із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.ст. 66,67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.3 ст.382 КК України, а тому наявні всі правові підстави для затвердження вказаної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Питання про долю речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотав продовжити строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, обраного щодо ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються, серед іншого, рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18.03.2025 щодо ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків. Враховуючи, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , на теперішній час не відпали, а тому виправдовують продовження його застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання цим вироком законної сили. За таких обставин, приймаючи рішення щодо запобіжного заходу в порядку п.2 ч.3 і п.2 ч.4 ст.374 КПК України, суд вважає за належне продовжити дію запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_4 до дня набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.100,368-371,374,474-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 березня 2025 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання продовжити до дня набрання вироком законної сили.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

- не відчулатись за межі Вараського району Рівненської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- прибувати до суду за першою вимогою.

Речові докази:

- транспортний засіб марки "AUDI", моделі "А6", д.н.з. НОМЕР_1 , повернути законному володільцю ОСОБА_7 ;

- DVD-R диск Alerus зберігати у матеріалах справи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1