Провадження № 1-в/742/50/25
Єдиний унікальний № 742/1189/25
У Х В А Л А

28 лютого 2025 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Прилуки клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на знищення речового доказу у кримінальному провадженні №0001427, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчого Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на знищення речового доказу у кримінальному провадженні №0001427.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне провадження №0001427 було розпочато 25.08.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка). Заявник, ОСОБА_5 , 1979 р.н., мешканець м. Прилуки, звернувся до правоохоронних органів із заявою про викрадення велосипеда марки «Ranger» невідомою особою 24.08.2015 року неподалік від дитячого майданчика на вул. О. Кошового в м. Прилуки.

У ході проведення огляду місця події 04.06.2015 року було вилучено гіпсовий зліпок сліду підошви взуття, який було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження.

У подальшому, у зв`язку з неможливістю встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також відсутністю можливості підтвердити факт спричинення істотної шкоди заявнику, кримінальне провадження було закрито 26.06.2015 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів вирішується судом.

Згідно з п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України, майно, яке не має цінності і не може бути використане, підлягає знищенню. Оскільки гіпсовий зліпок не має самостійної доказової чи матеріальної цінності, подальше його зберігання є недоцільним.

Таким чином, враховуючи викладене, керуючись ст. 100, 171174, 284 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на знищення речового доказу задовольнити.

2. Надати дозвіл Прилуцькому районному відділу поліції ГУНП в Чернігівській області на знищення гіпсового зліпка сліду підошви взуття, який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області у межах кримінального провадження №0001427.

3. Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Прилуцького міськрайонного

суду Чернігівської області ОСОБА_1