Справа № 177/227/25
Провадження № 1-кп/177/125/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №00000004 від 02.01.2025, з угодою про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське Совєтського району Тюменської області, з професійно-технічною освітою, працюючого підсобним робітником ФОП « ОСОБА_4 », одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , інвалідності не має, РНОКПП НОМЕР_1 , перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 (зі слів знятий з обліку), раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,-

за участі:

прокурора ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

02.01.2025, в період часу з 09-00 години до 10-50 години, потерпілий ОСОБА_9 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_11 та знайомим ОСОБА_12 перебували в приміщенні будинку АДРЕСА_3 вживали спиртні напої та перебували в стані алкогольного сп`яніння.

В цей же день, 02.01.2025, приблизно о 10:55 годині, до приміщення будинку АДРЕСА_3 зайшов ОСОБА_3 , та став образливо висловлюватися на адресу ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , звинувачувати їх в тому, що вони напоїли спиртними напоями ОСОБА_12 , через що той не вийшов на роботу, та на цьому підґрунті між ними виник словесний конфлікт.

Поведінка ОСОБА_3 обурила потерпілого ОСОБА_9 , в результаті чого він з метою самозахисту та захисту своєї дружини ОСОБА_11 , схопив сокиру, що знаходилася в приміщенні вказаної кімнати, неподалік від нього, та умисно наніс один удар в область голови ОСОБА_3 , спричинивши йому ушкодження у вигляді рубленої рани голови, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 74 від 16.01.2025 відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість діб, але не більше як три тижні (21 день).

В цей же день, приблизно о 10:55 годині, ОСОБА_3 будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кімнати будинку АДРЕСА_3 , знаходячись обличчям до обличчя з ОСОБА_9 , перехопивши своїми руками його руку, в якій була сокира, перебуваючи в стані необхідної оборони, але перевищивши її межі, не оцінивши небезпечність посягання, намагаючись захиститись від протиправних дій ОСОБА_9 , що могли створити реальну небезпеку для його здоров`я, маючи при цьому можливість захистити свої інтереси та інтереси ОСОБА_11 без заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, він вихопивши своєю правою рукою сокиру з рук ОСОБА_9 , наніс потерпілому ОСОБА_9 , який знаходився навпроти нього впритул, умисно один удар сокирою в ділянку голови, не переслідуючи при цьому мету заподіяти останньому смерть.

Відразу після того, як потерпілий ОСОБА_9 від отриманого удару впав на підлогу, ОСОБА_3 припинив свої злочинні дії та приблизно о 11:00 год 02.01.2025 сам викликав швидку медичну допомогу, яка госпіталізувала ОСОБА_9 до КЗ «Криворізька міська лікарня № 2» КМР, де останньому було надано належну та своєчасну медичну допомогу, у зв`язку з чим смерть потерпілого ОСОБА_9 не настала.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 73 від 16.01.2025, внаслідок вищевказаний протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми, садна голови, синця обличчя, лінійного перелому лобної кістки, перелому передньої стінки лівої гайморової пазухи, гемосинуса, забою головного мозку 1 ступеня, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 124 КК України за ознаками умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

У даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №00000004 від 02.01.2025, за попередньої письмової згоди потерпілого ОСОБА_9 наданої прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_10 , 24.01.2025 укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вказаному діянні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за 124 КК України, у виді одного року обмеження волі, та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та призначення йому покарання у виді одного року обмеження волі, зі звільненням від відбування покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно, надав згоду на призначення обумовленого сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_13 , проти затвердження угоди не заперечувала, підтвердила факт укладення угоди в її присутності.

Потерпілий ОСОБА_9 , який надав прокурору письмову заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим по даному кримінальному провадження (а.п. 12), в ході судового засідання підтвердив факт надання такої згоди прокурору та не заперечував проти затвердження угоди.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, що підписана між сторонами добровільно 24.01.2025. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого 124 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, та враховує пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди від 24.01.2025 про визнання винуватості між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_8 і обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному провадженню відсутні.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на підстави ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24.10.2025 (а.п. 90), залишити без змін до набрання вирком законної сили, за відсутності клопотань про інше.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.01.2025 між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_8 , з однієї сторони, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, за участю адвоката ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00000004 від 02.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ст. 124 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- металеву тарілку, змиви речовини бурого кольору схожі на кров, сокиру, що передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.п. 34-35), та не представляють цінності, після набрання вироком законної сили знищити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1