ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/2654/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/134/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.122 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за зміненою апеляційною скаргою першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2025 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працюючого навантажувачем в фермерському господарстві «Гадз», судимого вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 23.07.2024 за ч. 1 ст.369 КК України до покарання у виді штрафу,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один ) рік, з покладенням відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначено за сукупністю вироків, повністю приєднавши до призначеного покарання за даним вироком, невідбуте покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 23 липня 2024 року у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 1 (один ) рік з покладенням відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, які виконувати самостійно.

Згідно з вироком суду, 02 вересня 2024 року близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на території господарства ОСОБА_10 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесної суперечки, яка виникла на ґрунті особистих непорозумінь, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки в кисть правої руки ОСОБА_10 ..

Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді перелому основної фаланги 4-го пальця правої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У зміненій апеляційній скарзі перший заступник керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 16.01.2025 стосовно ОСОБА_7 змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України. В решті вирок залишити без змін.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, які суд визнав доведеними, і кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , апелянт вважає, що вирок суду підлягає зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції приймав рішення, враховуючи те, що обвинувачений не відбув покарання за попереднім вироком у виді штрафу.

Разом з тим, відповідно до інформації Чортківського районного сектору №4 філії Державної установи Центр пробації від 09.04.2025 ОСОБА_7 відбув покарання за вироком Бучацького районного суду від 23.07.2024 та був знятий з обліку 17.01.2025 у зв`язку із сплатою штрафу в розмірі 17000 грн.

Вказує, що оскільки ОСОБА_7 відбув покарання за попереднім вироком у виді штрафу, на даний час відсутні підстави для застосування вимог ст. 71, 72 КК України при призначенні покарання за вироком Чортківського районного суду від 16.01.2025.

Посилаючись на ст. 409, 413 КПК України, просить змінити рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , в судових дебатах його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено та кваліфікація дій відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляції не оспорюються, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність слід визнати обґрунтованими.

Так, у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин застосовується призначення покарання за сукупністю вироків. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно з вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 23.07.2024 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 369 КК до покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень і на час ухвалення даного вироку, зазначений штраф не сплатив.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги, що відповідно до інформації Чортківського районного сектору №4 філії Державної установи Центр пробації від 09.04.2025 ОСОБА_7 відбув покарання за вироком Бучацького районного суду від 23.07.2024 та був знятий з обліку 17.01.2025 у зв`язку із сплатою штрафу в повному розмірі 17000 грн.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_7 відбув покарання за попереднім вироком у виді штрафу, на даний час відсутні підстави для застосування вимог ст. 71, 72 КК України при призначенні покарання за вироком Чортківського районного суду від 16.01.2025.

За таких обставин, вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання відповідно до ст.409, 413 КПК України слід змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Суд апеляційної інстанції, при призначенні обвинуваченому покарання, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, який є нетяжким, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, добровільно відшкодував шкоду, вважає слід призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті обвинувачення та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Таке покарання відповідатиме принципам співмірності вчиненому та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Змінену апеляційну скаргу першого заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 січня 2025 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді двох років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю один рік та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді