Справа № 502/210/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2025 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження,

внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 30.12.2024 р. відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, працюючого машиністом в КП «Світло», неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку вересня 2024 року близько 12:00, більш точної дати та часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на підроблення посвідчення з метою його подальшого особистого використання для посвідчення своєї особи та права керування транспортними засобами, перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , знаючи законний порядок отримання посвідчення водія, порушуючи Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, яке видається установою і яке надає право керування транспортними засобами, з метою подальшого використання його для посвідчення права керування, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на одному із сайтів в мережі Інтернет завантажив на власний мобільний телефон, точної моделі та марки не встановлено, бланк посвідчення водія вставленого зразку без заповнених відомостей, та за допомогою фоторедактора вніс свої особисті дані з фотокарткою в бланк посвідчення водія, реквізити документу, відкриту категорію «В», неіснуючу серію даного посвідчення водія НОМЕР_1 від 19.09.2024, а також завірив зазначений бланк посвідчення водія своїм підписом. З метою доведення свого кримінально протиправного умислу на підроблення документа до кінця, 19 вересня 2024 року близько 18:00, ОСОБА_4 в одному з приватних будинків в м. Кілія, адреси якого досудовим розслідування не встановлено, за допомогою знакодрукуючого пристрою з термосублімаційним способом друку, роздрукував посвячення водія із серійним номером НОМЕР_1 від 19.09.2024, виданого ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України та виготовлене не підприємством, що здійснює випуск даної продукції.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення посвідчення з метою використання його підроблювачем.

Крім того, ОСОБА_4 29.12.2024 р. близько 19:15, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ моделі 21011, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Івана Мазепи в м. Кілія Ізмаїльського району Одеської області, та навпроти будинку № 157 був зупинений працівниками ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області. З метою використання завідомо підробленого посвідчення водія, діючи умисно, для підтвердження своєї особи та права керування транспортним засобом, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія з зазначеним на ньому серійним номером НОМЕР_1 від 19.09.2024, виданого ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 є підробленим, останній використав даний завідомо підроблений документ, пред`явивши його працівнику ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

За сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та дав показання про те, що офіційно посвідчення водія у встановленому законом порядку не отримував та йому відомий порядок отримання посвідчення водія. Оскільки йому потрібно було добиратись до місця роботи за містом, на початку вересня 2024 року він на своєму мобільному телефоні в мережі Інтернет знайшов програму, до якої за допомогою фоторедактора вніс свої дані з фотокарткою до бланка посвідчення водія, після чого в будинку свого знайомого роздрукував відповідний бланк посвідчення. Про те, що він самостійно вніс до вказаного бланку відомості, він знайомому не повідомляв; також попередньо зі знайомим не домовлявся з приводу необхідності роздрукування власноруч заповненого ним посвідчення водія. В подальшому у вечірній час, коли він керував автомобілем, то був зупинений співробітниками поліції у зв`язку із тим, що на транспортному засобі не горіла підсвітка номерного знака. Під час спілкування із поліцейськими він в якості документа, що надає право керування транспортним засобом пред`явив раніше виготовлене ним підроблене посвідчення водія. У вчиненому розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно та обіцяє більше не порушувати закон.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням положень ч.3 ст. 349, ст.351 КПК України, визнавши, окрім допиту обвинуваченого, недоцільним дослідження інших доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи згідно положень ст. 94 КПК України показання обвинуваченого на предмет їх належності, допустимості, достовірності, провівши судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого та в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до висновку, що його вина у вчиненні відповідного кримінального правопорушення доведена.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує:

Відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття.

На підставі викладеного та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, зокрема, того, що він є працездатною особою, яка на обліках у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває, суд вважає, що для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, достатньою мірою покарання буде призначення йому штрафу в межах санкції ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України та застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого основного призначеного покарання більш суворим основним призначеним покаранням.

Процесуальні витрати у зв`язку з ухваленням обвинувального вироку слід стягнути з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Арешт майна після набрання вироком законної сили слід скасувати.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень.

На підставі положень ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України шляхом поглинення менш суворого основного призначеного покарання більш суворим основним покаранням, призначеним за даним вироком, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України після набрання даним вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 30.12.2024 р. на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 19.09.2024 р., видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Територіальним сервісним центром 1242.

Після набрання даним вироком законної сили, посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 19.09.2024 р., видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Територіальним сервісним центром 1242 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - на користь держави 3183,60 гривень документально підтверджених витрат на залучення експерта за кодом класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1