Справа № 750/7983/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/288/25
Категорія - ст. 336 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного 11 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001607, за апеляційними скаргами прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. москва, російської федерації, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. Зазначає, що судом до ОСОБА_9 безпідставно було застосовано ст. 75 КК України, так як з поведінки обвинуваченого не вбачається критичної оцінки своєї злочинної бездіяльності та бажання виправити ситуацію, адже з 10.04.2023 року до часу розгляду кримінального провадження судом обвинувачений так і не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , свою вину в інкримінованому злочині не визнав, у скоєному не розкаявся, звернувся за медичною допомогою до медичної установи м. Чернігова лише в листопаді 2023 року, коли кримінальне провадження відносно нього перебувало в суді, жодних дій щодо оскарження дій (бездіяльності) військово-лікарської комісії ОСОБА_9 не вчиняв, повторну ВЛК з наданням медичної документації щодо стану здоров`я на даний час не проходив. Вважає, що інші обставини враховані судом на користь ОСОБА_9 необґрунтовано, оскільки його захворювання та перебування на лікуванні є лише даними про особу, і не вказують на неможливість виконання конституційного обов`язку та неявки за повісткою, а наявність на утриманні дитини 2005 року народження, яка є повнолітньою не звільняє його від виконання обов`язку по захисту держави.

В свою чергу захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення. Вказує, що від проходження ВЛК ОСОБА_9 відмовився, так як не мав з собою ніяких медичних документів, повістку йому не вручали, він за неї не розписувався. Зазначає, що суд без жодного доказу виніс обвинувальний вирок ОСОБА_9 , так як посилання суду на показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є безпідставними. Звертає увагу, що свідок ОСОБА_12 повідомив суду факти, що стосуються ОСОБА_9 до дрібниць, але при цьому факту про вручення повістки не пам`ятає, свідок ОСОБА_11 також особисто ОСОБА_9 не пам`ятає, тому що комісію проходило багато осіб. Звертає увагу, що всі документи на які посилався суд це копії, які були подані представником ТЦК та СП, як додатки разом з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Вважає, що сторона обвинувачення під час досудового розслідування повинна була зробити запит до ТЦК та СП з метою отримання оригіналів документів, після чого отримати відповідь, але жодних відомостей про запит до ТЦК та СП і отримання інформації від них в матеріалах справи не існує.

Обвинувачений ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі ставить аналогічні вимоги, які викладені в апеляційній скарзі його захисника та наводить однотипні мотиви в обґрунтування своєї апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_9 , будучи військовозобов`язаним, 04 квітня 2023 року прибув до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з оголошенням Указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» загальної мобілізації та призовом на військову службу у Збройні Сили України, де пройшов медичний огляд відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14 серпня 2008 року, за результатами якого визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби.

У подальшому, ОСОБА_9 04 квітня 2023 року отримав повістку, за якою мав з`явитися 10 квітня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для відправки у військову частину. У вказаний день та час, зазначений у повістці, а саме 10 квітня 2023 року ОСОБА_9 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року, достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року, на території України введено воєнний стан та діє особливий період, з метою ухилення від призову за мобілізацією, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на дату та час, вказані у повістці, а саме 10 квітня 2023 року о 17 год. 00 хв., не з`явився, не маючи на те поважних причин, з мотивів небажання проходити військову службу за мобілізацією, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Заслухавши доповідача, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача та просив скасувати вирок суду першої інстанції, призначивши новий розгляд, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги з викладених в них підстав та заперечували проти апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного.

За змістом ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

За змістом ст.412 КПК України, істотними порушеннями кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В ході апеляційного розгляду, прокурором було заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи оригіналів документів, а саме: запиту слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_13 за № 201/124/48/5/23 від 23.05.2023 року про витребування оригіналів розписки про отримання повістки від 04.04.2023 року, час 12:40, довідки військово-лікарської комісії № 1621 від 04.04.2023 року, картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного № 5/807 від 04.04.2023 року; відповіді начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_14 за № 1/1396 від 24.05.2023 року про надання вищевказаних документів; розписки про отримання повістки від 04.04.2023 року, час 12:40; картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного № 5/807 від 04.04.2023 року; довідки військово-лікарської комісії № 1621 від 04.04.2023 року; опису документів, складеного слідчим СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_13 ; постанови від 30 травня 2023 року про визнання документами у кримінальному провадженні № 0001607 від 11.05.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України; протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 31.05.2023 року, в якому вказано, що ОСОБА_9 ознайомлений з матеріалами розслідування та речовими доказами, і зауважень не має.

В судовому засіданні апеляційного суду, ознайомившись з оригіналам документів, які прокурором було надано суду, обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що підписи в цих документах йому не належать.

Колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції не може перевірити доводи обвинуваченого стосовно того, що підпис на оригіналі розписки про отримання повістки не належить ОСОБА_9 , так як відповідна судово-почеркознавча експертиза не була предметом дослідження суду першої інстанції, та суд не може за своєю ініціативою призначити таку експертизу, а тому вважає, що справу необхідно повернути на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Вказані доводи не можуть бути проігноровані судовою колегією та прирівнюються до неповноти судового розгляду та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Переглядаючи вирок суду у межах, передбачених ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості виправити вказані помилки, що потребує необхідності дослідити всі надані сторонами докази.

З огляду на викладене, враховуючи, що в судовому засіданні суду першої інстанції не були належним чином досліджені оригінали наданих документів та не вирішено питання про проведення судово-почеркознавчої експертизи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином не підтвердив чи спростував доводи обвинуваченого щодо неналежності підпису саме йому, що необхідно перевірити місцевому суду під час нового судового розгляду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що під час розгляду справи судом першої інстанції було допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, тому, виходячи із передбаченої ч.1 ст.7 КПК України загальних засад кримінального провадження, ухвалений вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що суди першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи мають дотримуватись вимог ст. ст. 409, 416 КПК України.

У постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 23 вересня 2019 року ( провадження № 51-7543 кмо18, справа № 728/2724/16 к) був зроблений висновок щодо застосування норм права, згідно з яким у разі встановлення апеляційним судом істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, які є підставами для скасування вироку чи ухвали суду і призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, відповідно до вимог ст. ст. 370, 419, ч.2 ст. 416 КПК він не може залишити поза увагою доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора чи потерпілого, щодо необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання, оскільки в протилежному випадку це призведе до неможливості застосування такого закону під час нового розгляду в суді першої інстанції.

А тому, при новому судовому розгляді в суді першої інстанції, належить усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону, вжити заходів до повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження, дати належну оцінку зібраним доказам згідно норм чинного КПК України, в залежності від чого ухвалити законне та обґрунтоване рішення з викладенням у ньому аналізу доказів і докладних мотивів його прийняття та за умови підтвердження обсягу висунутого обвинувачення, висловити думку щодо можливості чи не можливості призначення ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 410, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року щодо ОСОБА_9 скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4