Провадження № 1-кп/643/338/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000825 від 16.09.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2023 року до Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою від 21.12.2023 року Московський районний суд м. Харкова призначив підготовче судове засідання на 23.01.2024 року.

23.01.2024 року підготовче судове засідання було відкладено на 19.02.2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої.

19.02.2024 року підготовче судове засідання було відкладено на 14.03.2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої та застосовано до обвинуваченої привід.

14.03.2024 року підготовче судове засідання було відкладено на 27.03.2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої та повторно застосовано до обвинуваченої привід.

27.03.2024 року підготовче судове засідання було відкладено на 12.04.2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої.

12.04.2024 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з аварійним відключенням світла, наступне підготовче судове засідання призначено на 18.04.2024 року, про що обвинувачена була повідомлена під розписку.

У підготовчому судовому засіданні 18.04.2024 року обвинуваченою заявлено клопотання про призначення їй захисника.

Ухвалою від 18.04.2024 року Московський районний суд м. Харкова доручив Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги призначити обвинуваченій захисника, підготовче судове засідання відклав на 10.05.2024 року, про що обвинувачена була повідомлена під розписку.

10.05.2024 року суд відклав підготовче судове засідання на 21.05.2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої та її захисника.

21.05.2024 року суд відклав підготовче судове засідання у зв`язку з неявкою захисника обвинуваченої, наступне підготовче судове засідання призначив на 11.06.2024 року, про що обвинувачена була повідомлена під розписку.

11.06.2024 року суд відклав підготовче судове засідання на 08.07.2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої та її захисника.

08.07.2024 року суд відклав підготовче судове засідання на 29.07.2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої та її захисника.

Ухвалою від 29.07.2024 року суд відклав підготовче судове засідання на 14.08.2024 року та застосував до обвинуваченої привід.

14.08.2024 року підготовче судове засідання відкладено на 13.09.2024 року у зв`язку з перебуванням судді ОСОБА_1 у нарадчій кімнаті.

13.09.2024 року суд відклав підготовче судове засідання на 23.09.2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої та прокурора, про що обвинувачена була повідомлена під розписку.

23.09.2024 року суд відклав підготовче судове засідання на 14.10.2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої та застосував до обвинуваченої привід.

14.10.2024 року суд відклав підготовче судове засідання на 23.10.2024 року у зв`язку з неявкою обвинуваченої та повторно застосував до обвинуваченої привід.

У підготовче судове засідання 23.10.2024 року обвинувачена ОСОБА_5 в черговий раз не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила.

У підготовчому судовому засіданні 23.10.2024 року прокурор заявив клопотання про:

- клопотання про обрання щодо обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- про надання дозволу на затримання обвинуваченої з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою;

- розшук обвинуваченої.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23.10.2024 оголошено розшук обвинуваченої ОСОБА_5 , надано дозвіл на її затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000825 від 16.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України зупинено до розшуку ОСОБА_5

11.12.2024 року на адресу суду надійшов лист ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, згідно якого ОСОБА_5 в ході розшукових заходів було встановлено та затримано в порядку ст. 191 КПК України.

У зв`язку з цим, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.12.2024 року поновлено провадження у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000825 від 16.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено підготовче судове засідання на 12.12.2024 року о 13:20 год.

У підготовчому судовому засіданні 12.12.2024 року прокурор вважав, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, а відтак пропонував призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні. Також прокурор просив суд задовольнити подане ним клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуючи наявність ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена та її захисник не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

При цьому, захисник заперечив проти задоволення поданого прокурором клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено що обвинувачена переховувалася від суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, як і не доведено що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченої. У зв`язку з цим захисник просив суд застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 .

Обвинувачена також просила обрати їй запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 , де вона зі згоди власника проживає разом зі своїм співмешканцем. При цьому зазначила, що від суду вона не переховувалася, а у судові засідання не з`являлася через те, що перебувала на лікуванні у зв`язку з вагітністю, а потім у зв`язку з перериванням вагітності та втратою дитини. В подальшому, вона хворіла тяжким інфекційним захворюванням. 11.12.2024 року вона добровільно з`явилася до відділу поліції у м. Чугуїв за викликом, де й була затримана в порядку ст. 191 КПК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинувального акту до судового розгляду, суд зазначає наступне.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

Дане кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова.

Під час проведення підготовчого судового засідання встановлено, що угод, передбачених ст. 468 КПК України, не укладено.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України судом не встановлено.

Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено, клопотань від учасників про розгляд провадження у закритому судовому засіданні не надходило, а тому воно повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні із забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Учасники судового провадження не заявили про необхідність здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту на цьому етапі розгляду кримінального провадження.

Судом встановлено відсутність у учасників кримінального провадження будь-яких інших клопотань, що підлягають розгляду у підготовчому судовому засіданні, відсутність необхідності вчинення інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду.

Таким чином, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні жодних обставин, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не встановлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні для підготовки судового розгляду дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України суд після завершення підготовки до судового розгляду постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

В силу приписів ч. ч. 1, 2 статті 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Із зазначених норм закону убачається, що вирішення питання під час підготовчого судового засідання щодо складання досудової доповіді є правом суду, яке обмежується винятковими випадками, коли складання такої досудової доповіді є обов`язковим. Така правова позиція відображена зокрема у Постанові Верховного Суду від 07.06.2018 року (справа № 534/2180/16-к).

Враховуючи вищенаведене, оскільки як сторона обвинувачення, так і обвинувачена вважали за доцільне складання досудової доповіді відносно обвинуваченої, суд вважає на необхідне доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_5 .

При цьому, розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

Частина 2 статті 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Зважаючи на вищевказані положення Основного закону слід визначити такі обов`язкові вимоги до правомірного тримання під вартою: по-перше, тримання під вартою має здійснюватися виключно на підставі належним чином вмотивованого рішення суду; по-друге, підстави та порядок застосування такого запобіжного заходу мають бути визначені в законі та повинні відповідати конституційним гарантіям справедливої судової процедури та принципу верховенства права.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України унормовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частина 2 ст. 177 КПК України визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про:

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Водночас, в силу положень ч. 2 ст. 42 КПК України ОСОБА_5 наразі перебуває у статусі обвинуваченої, тому судом не надається оцінка наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченої, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

У даному випадку суд вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, вагомими факторами при оцінці ризику переховування є дані про особистість обвинуваченої, адже саме за їх сукупного аналізу можна скласти уявлення про те, наскільки вагомою є вірогідність її недобросовісної поведінки особи.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Дослідивши відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_5 суд зазначає, що вона раніше судима за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, не одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2017 та 2019 року народження, не працює, суспільно корисною працею не займається, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3-х років.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Обвинувачена у підготовчому судовому засіданні пояснила, що фактично вона мешкає за адресою АДРЕСА_2 , нікуди не тікала, а у судові засідання не з`являлася через те, що перебувала на лікуванні у зв`язку з вагітністю, а потім у зв`язку з перериванням вагітності та втратою дитини. В подальшому, обвинувачена хворіла тяжким інфекційним захворюванням. 11.12.2024 року вона добровільно з`явилася до відділу поліції у м. Чугуїв за викликом, де й була затримана в порядку ст. 191 КПК України.

При цьому, вирішуючи питання стосовно того, чи є інші більш м`які запобіжні заходи, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд зазначає наступне.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України (ч. 1 ст. 184 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачена при застосуванні до неї більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на неї процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Водночас, прокурором не доведено що жодні інші запобіжні заходи, зокрема, домашній арешт, з урахуванням даних про особу обвинуваченої не зможе запобігти всім доведеним ризикам та забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Перевіряючи можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд виходить з того, що у випадку застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він буде повністю запобігати ризикам, що доведені прокурором.

Отже, застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є виправданим і доцільним.

Водночас застосування до обвинуваченої ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу є надмірним та не відповідає обставинам кримінального провадження, особі обвинуваченої та доведеним ризикам.

У своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним (це висвітлено в рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 12369 від 26 червня 1991 року по справі «Латальє проти Франції», п. 51, за скаргою № 5522/04 від 20 січня 2011 року по справі «Прокопенко проти України», за скаргою № 38717/04 від 14 жовтня 2010 року по справі «Хайредінов проти України», п. 29, 41, за скаргою № 37466/04 від 20 травня 2010 року по справі «Москаленко проти України».

Таким чином, суд вважає, що підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченої немає, оскільки прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, враховуючи дані про особу обвинуваченої, її вік, сімейний стан, наявність на її утриманні двох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку що до неї має бути застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825 від 16.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України на 18.12.2024 року о 13:00 год. у приміщенні Московського районного суду м. Харкова за адресою: 61153, місто Харків, проспект Ювілейний, будинок 38-Є, каб. 48.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її фактичного мешкання, заборонивши обвинуваченій залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, а також випадків, пов`язаних з необхідністю надання невідкладної та швидкої медичної допомоги у разі обґрунтованого погіршення стану здоров`я, без дозволу прокурора чи суду.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися за межі Харківської області без дозволу прокурора чи суду;

- прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися у житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинувачену зобов`язань.

Попередити обвинувачену, що в разі невиконання покладених на нею цією ухвалою обов`язків, до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, захиснику та обвинуваченій.

Контроль за виконанням даної ухвали в частині обраного запобіжного заходу покласти на територіальний підрозділ Національної поліції за місцем відбуття домашнього арешту, направивши на його адресу копію цієї ухвали.

Зобов`язати уповноважену особу негайно доставити обвинувачену ОСОБА_5 до місця проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , після чого звільнити її з-під варти.

Встановити строк дії ухвали два місяці з моменту фактичного затримання обвинуваченої, тобто з 11.12.2024 року до 11.02.2025 року.

Доручити Чугуївському районному відділу № 3 Філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та надати її суду для долучення до матеріалів кримінального провадження у строк до 13.01.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 13.12.2024 року о 08:50 год.

Суддя ОСОБА_1