Справа №:755/4735/25
Провадження №: 1-кс/755/1047/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000127 від 09.04.2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногірка Автономної Республіки Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що громадянин України ОСОБА_4 , будучи директором так званого «ООО «Автобаза №4» (ІНН РФ , юр. адрес. АР Крим, м. Сімферополь, вул. Генрала Васильєва, буд. 25, оф. 1), 14.12.2023 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території України - АР Крим, здійснюючи господарську діяльність за місцем реєстрації зазначеної юридичної особи, здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними влади, створеними на тимчасово окупованій території, шляхом укладення та виконання контрактів (договорів) за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , не пізніше 18.10.2017 року, більш точну дату органом досудового розслідування не встановлено, обійняв посаду директора так званого «ООО «Автобаза №4» та знаходячись за місцем реєстрації зазначеної юридичної особи, приступив до виконання своїх посадових обов`язків, в тому числі щодо укладення виконання контрактів (договорів) з окупаційними органами держави окупанта рф на території окупованого півострову Крим.

Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи на значеній посаді директора та будучи обізнаним про необхідність реєстрації на порталі рф щодо державних закупівель відповідно до Федерального закону рф №44-Ф3 від 05.04.2013 «О Конкретной системе в сфере закупок товаров, работ, услуг для обеспечення государственных и муниципальных нужд», здійснив реєстрацію не пізніше 14.12.2023 року, точної дати не встановлено, так званого «ООО «Автобаза №4» на офіційному сайті «Единой информацыонной системы информационной-телекоммуникационной сети интернет» http://zakupki.gov.ru для продовження господарських відносин із окупаційними органами влади рф.

У подальшому ОСОБА_4 , знаючи, що контрагентами у таких договорах будуть бюджетні підприємства, установи та організації країни -агресора рф, будучи директором так званого «ООО «Автобаза №4» зареєстрованим відповідно до законодавства рф, усвідомлюючи та достовірно знаючи про факт окупації АР Крим збройними силами рф, та заборону здійснення будь-якої господарської діяльності у співпраці з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Зокрема, 14.12.2023 року ОСОБА_4 , будучи директором так званого «ООО «Автобаза №4» та знаходячись на тимчасово окупованій території півострову Крим, здійснюючи господарську діяльність за місцем реєстрації зазначеної юридичної особи: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Генерала Васильєва, буд. 25, ф. 1, уклав контракт №340/23-СМР від 14.12.2023 року (ИКЗ: 211244, Реєстраційний номер в системі http://zakupki.gov.ru- №223000310) з так званим «Государственное Казенное Учреждения Республики Крым «Служба Автомобильных Дорог Республики Крым» (ИНН , КПП: 910201001, ОГРН 680,г. Симферополь, ул. Кечкеметская, зд. 184/1)» щодо надання послуг робіт по ремонту на об`єкті, а саме ремонту автомобільної дороги загального користування міжмуніципального значення 35 ОП МЗ 35Н-799 Сімферополь - Українка - Клиновка км 0+000- км 2+216 на загальну суму 56781444,47 (п`ятдесят шість мільйонів сімсот вісімдесят одна тисяча чотириста сорок чотири) російських рублів та 47 копійок.

Відповідно до п. 5.2 контракту (договору) №340/23-СМР від 14.12.2023 року, ИКЗ: 211244, укладеного між директором так званого «ООО «Автобаза №4» ОСОБА_4 , та між першим заступником начальника ГКУ РК «Служба Автомобильных Дорог Республики Крым» ОСОБА_7 , визначено термін виконання робіт до 29.12.2023 року, який зафіксований у зазначеному договорі та сайті http://zakupki.gov.ru.

Особливістю даних «державних контрактів» рф у відповідності до п. 3 ст. 51 федерального закону рф №44-Ф3 від 05.04.213 «Про контрактну систему у сфері закупівель товарів, робі, послуг для забезпечення державних та муніципальних потреб» є те що, укладання контрактів відбувається за результатами електронної процедури зазначеної не пізніше п`яти робочих днів, наступних за днем розміщення замовником відповідно до частини 2 цієї статті проекту контракту.

Учасник закупівлі з яким укладається контракт, здійснює одну з таких дій: підписує послиним електронним підписом, яка має право діяти від імені учасника закупівлі, проект контракту та одночасно розміщує на електронному майданчику підписаний проект контракту, а також документ, що підтверджує надання забезпечення виконання контракту відповідно до цього федерального закону №44-Ф3 (за винятком випадків, передбачених цим федеральним законом).

У свою чергу, відповідно до розпорядження так званого голови «Републики Крым» ОСОБА_8 , №1579-гр від 14.12.2023 року, єдиним підрядником державного контракту «340/23-СМР щодо виконання робіт по ремонту на об`єкті, а саме ремонт автомобільної дороги загального користування міжмуніципального значення 35 ОП МЗ 35Н-799 Сімферополь - Українка - Клиновка км 0+000- км 2+216на загальну суму 56781444,47 (п`ятдесят шість мільйонів сімсот вісімдесят одна тисяча чотириста сорок чотири) російських рублів та 47 копійок є «ООО «Автобаза №4».

Так, відповідно до акту приймання виконаних робі від 21.12.2023 року, що є невід`ємним додатком до контракту №340/23-СМР від 14.12.2023 року, укладеного між так званого «ООО «Автобаза №4», в особі директора ОСОБА_4 , та так званим «ГКУ РК «Служба Автомобильних Дорог Республики Крым», в особі першого заступника начальника ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , здійснив ремонт на об`єкті: Ремонт автомобільної дороги загального користування міжмуніципального значення 35 ОП МЗ 35Н-799 Сімферополь - Українка - Клиновка км 0+000- км 2+216на загальну суму 56781444,47 (п`ятдесят шість мільйонів сімсот вісімдесят одна тисяча чотириста сорок чотири) російських рублів та 47 копійок.

Згідно платіжного доручення № 811895 від 22.12.2023 року, у якому міститься інформація щодо оплати «государственного контракта» №340/23-СМР від 14.12.2023 року, умови вказаного контракту «ООО «Автобаза №4» були виконані 22.12.2023 року, що раніше строку контракту (договору) №340/23-СМР на 1 тиждень, а саме до 29.12.2023 року.

Відповідно до зазначеного платіжного доручення №811895 від 22.12.2023 року, «ООО «Автобаза №4» отримало грошові кошти у розмірі 56781444,47 (п`ятдесят шість мільйонів сімсот вісімдесят одна тисяча чотириста сорок чотири) російських рублів та 47 копійок.

28.03.2024 року складено повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Згідно зі ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

30.03.2024 року в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, було опубліковано повідомлення про підозру громадянину України ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, та повістку про виклик останнього до СУ ГУ СБУ в АР Крим на 03.04.2024 року, 04.04.2024 року та 05.04.2024 року в період часу з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших слідчих (процесуальних) дій.

Однак, підозрюваний на виклик не з`явилася та не повідомив про причини свого неприбуття, жодних заяв чи клопотань про перенесення часу проведення процесуальних дій до органу досудового розслідування не надав. У зв`язку із викладеним, у органу досудового розслідування існують вагомі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування та суду.

09.04.2024 року у зв`язку з тим, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та його місцезнаходження невідоме, підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук.

Викладені обставини та повідомлена ОСОБА_4 підозра підтверджується сукупністю доказів, отриманих в ході здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, у тому числі: повідомлення заступника начальника 3 управління ГУ «І» ДЗНД СБ України полковника ОСОБА_9 , про виконання доручення та виявлення кримінального правопорушення; протоколами оглядів від 26.03.2024 року, 26.03.2024 року, повідомленням ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності

Крім того, в клопотанні слідчого зазначено про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, зазначено, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, яка заперечувала проти задоволення клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення в КПК передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» - це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, у тому числі відносяться право на судовий захист та право на оскарження.

Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)права на справедливий суд.

Статтею 5 Конвенції гарантовано кожному право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «c» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання. Пунктом 4 цієї статті гарантовано право кожному, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, ініціювати провадження, в якому суд без зволікання має встановити законність затримання та прийняти рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.

За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.

Процедура, передбачена ч. 6 ст. 193 КПК, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_4 , який добровільно погодився на співпрацю з представниками окупаційної влади, має стійкі зв`язки з представниками окупаційної адміністрації, в той же час перебуває на тимчасово окупованій території України - АР Крим, не виїхав з неї до теперішнього часу, та не з`явився на виклики слідчого, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_4 переховується на вказаній території від органів досудового розслідування та суду, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винуватим, а усвідомлення підозрюваним цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу учасників провадження, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Так, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (Інструкція про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБ України, СБ України, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17 серпня2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5). Після затримання особи за межами України, слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, готує клопотання про видачу особи в Україну, до якого серед інших документів обов`язково додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності (ч. 1,п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК). Тобто, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є документом, на підставі якого здійснюється затримання особи за межами України, ухвалюється рішення про застосування екстрадиційного арешту для забезпечення видачі особи з метою притягнення до кримінальної відповідальності та здійснюється доставка особи на території України до місця кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу, строк дії такої ухвали не зазначається.

При цьому, час затримання такої особи фактично може перевищувати 30 діб - тримання під вартою за ст. 59 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, 40 діб - тимчасовий арешт заст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників та 60 діб - строк дії ухвали про тримання під вартою за ч. 1 ст. 197 КПК.

Тобто, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, може бути затриманою і утримуватись під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження. Таку ж позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20.

Відповідно до абзацу 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

При цьому слідчий суддя роз`яснює, що ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що після затримання особи на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 197 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Головного управління СБ України в АР Крим ОСОБА_3 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красногірка Автономної Республіки Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: