В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001027 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, судимого: 29 жовтня 2024 року вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі із іспитовим строком на 1 рік, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діяв на час вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 на початку липня 2024 року у невстановлений час знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 , де звернув увагу на майно потерпілої: ноутбук «Lenovo» V145-15 AST та музичну колонку марки «ZXX» 5506 та в цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на проникнення до квартири та викрадення зазначеного майна. В подальшому 13.07.2024 року в період часу з 15:00 год. по 18:00 год. ОСОБА_3 прибув за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_6 , тобто мікрорайон АДРЕСА_4 та, розуміючи, що в цей час остання вдома не перебуває, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, повторно, діючи з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що будь-які можливі свідки, та очевидці відсутні та його дії носять таємний характер, знаходячись за вказаною адресою, використовуючи заздалегідь підготовлений ключ від вхідних дверей до квартири потерпілої ОСОБА_6 , відчинив вхідні двері від кв. АДРЕСА_5 , тим самим проник до житла, де в спальній кімнаті з ліжка зазначеної квартири таємно викрав, в умовах воєнного стану, ноутбук марки «Lenovo» VI45-15 AST вартістю 5446,80 грн. за висновком судово-товарознавчої експертизи № 3548 від 09.10.2024 року та музичну колонку марки «ZXX» 5506 вартістю 3371,06 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3482 від 30.09.2024 року, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 була завдана майнова шкода на загальну суму 8817,86 грн.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК, оскільки скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно, із проникненням у житло.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованому йому злочині, передбаченому ст. 185 ч. 4 КК, визнав повністю та покаявся у скоєному, пояснивши при цьому, що він дійсно на початку липня 2024 року відпочивав із знайомими на березі річки у Інгулецькому районі м. Кривий Ріг, де вирішив поцупити у знайомої його подруги, ОСОБА_6 , мобільний телефон. Отже, з цією метою він непомітно узяв сумку потерпілої, звідки дістав мобільний телефон, а також ключі від квартири ОСОБА_6 , щоб в подальшому викрасти звідти ноутбук та музичну колонку, оскільки знав, де мешкає на мрн. 5-му Зарічному потерпіла, бо був там у гостях. З цією метою він покинув своїх знайомих на березі річки та поїхав до місця мешкання ОСОБА_6 , звідки він, потрапивши у квартиру останньої за допомогою ключів, де не було нікого, поцупив звідти ноутбук «Lenovo» та музичну колонку «ZXX». Потім він покинув житло ОСОБА_6 з викраденим майном, а згодом ноутбук продав за 1000 грн. та колонку реалізував за 800 грн., витративши отримані кошти на себе. В подальшому він добровільно відшкодував завдані потерплій особі збитки, спочатку за ноутбук, а потім за колонку, внаслідок чого щиро кається у скоєному кримінальному правопорушенні. Отже, просив суд не позбавляти його свободи, додаючи, що він працевлаштувався неофіційно.

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, та після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, й така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та, отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК є тяжким злочином, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття та добровільне відшкодування завданої майнової шкоди потерпілій особі.

Також суд вказує, що обвинувачений не одружений, однак працює неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно та до скоєння ним інкримінованого злочину не був раніше судимий, оскільки за ч. 1 ст. 88 КК України особа визнається такою, що має судимість, лише з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Суд вказує, що за змістом ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може у даному випадку призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 щиро покаявся та добровільно відшкодував завдану злочином майнову шкоду потерпілій, тобто наявність кілька обставин, що пом`якшують покарання винного, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до скоєння даного злочину не був судимий, молодого віку обвинуваченого, зважаючи на обставини справи, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 вчинив два епізоди крадіжки майна потерпілої ОСОБА_6 протягом однієї доби, матеріали відносно якого були виділені в окремі провадження, які розслідувались різними органами досудового розслідування, то суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 4 ст. 185 КК, застосувавши положення ст. 69 КК, тобто покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Суд при цьому зазначає, що 29 жовтня 2024 року вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_3 був засуджений за ст. 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі із іспитовим строком на 1 рік.

У цьому сенсі суд вказує, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); б) якщо ж злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Аналогічна правова позиція була викладена Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду у постанові від 1 червня 2020 року по справі № 766/39/17.

Судом було встановлено, що ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК до ухвалення вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2024 року.

Отже, враховуючи, що вирок від 29.10.2024 року Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу відносно ОСОБА_3 наразі вже набув чинності, то, виходячи з практики Верховного Суду, при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 4 ст. 185 КК слід застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Враховуючи викладене вмотивування, зважаючи на кількість епізодів злочинних дій, які були вчинені фактично в одну добу відносно однієї ж потерпілої, враховуючи проведення відшкодування завданої майнової шкоди потерпілій особі обвинуваченим, думку ОСОБА_6 , яка просила суд не позбавляти свободи ОСОБА_3 , то суд вважає за необхідне при призначенні покарання винній особі за ст. 70 ч. 4 КК України застосувати принцип поглинення менш суворого покарання, заново призначеного покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 185, 69 КК України в виді 4 років позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29.10.2024 року, внаслідок чого дійшов висновку, що слід остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Однак суд при призначенні покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, виходячи з положень ст. 75 КК України, а також даних особи винного та обставин справи, у свою чергу дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування призначеного йому покарання в умовах ізоляції від суспільства, зважаючи на можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього низки обов`язків, передбачених ст. 76 КК, оскільки на переконання суду таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

При цьому підлягає скасуванню арешт, накладений ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 19 серпня 2024 року на ноутбук марки «Lenovo» V145-15 AST, власником якого є ОСОБА_6 , зі зберіганням у камері схову ВП № 3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з винної особи на користь держави.

Керуючись ст. 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України із врахуванням положень ст. 69 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого заново призначеного покарання більш суворим покаранням, призначеним за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2024 року, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 в вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в загальній сумі 6212,72 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу від 19 серпня 2024 року на ноутбук марки «Lenovo» V145-15 AST, власником якого є ОСОБА_6 , зі зберіганням у камері схову ВП № 3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, скасувати.

Речові докази: копії документів щодо закладу до магазину викраденого майна на ім`я ОСОБА_3 , копії документів з ломбарду на 5 аркушах щодо закладу викраденого майна на ім`я ОСОБА_3 , DVD-R диск із відеозаписом закладу ноутбуку марки «Lenovo» VI45-15 AST ОСОБА_3 , долучені до матеріалів кримінального провадження, - зберігати при справі;

сліди папілярних ліній, вилучені за адресою: АДРЕСА_3 , що перебувають в камері зберігання речових доказів ВП №3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, - знищити;

ноутбук марки «Lenovo» V145-15 AST, що знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП №3 КРУП ГУ НП в Дніпропетровській області, як належне потерпілій майно, - повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним за ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1