Дата документу 16.12.2024 Справа № 335/2091/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/2091/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/828/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2024 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18 грудня 2024 року включно, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 6 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з начальником відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах терміну досудового розслідування.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

25 квітня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000663 за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28 ст. 114-1, ч. 2 ст. 345 КК України.

14 травня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

5 червня 2024 року о 16 год. 15 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

6 червня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 липня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 липня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 14 листопада 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2024 року продовжено застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 7 вересня 2024 року включно.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 4 вересня 2024 року продовжено застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 2 листопада 2024 року включно.

16 жовтня 2024 року складено повідомлення про нову підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2024 року продовжено застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 27 листопада 2024 року включно.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, не зменшились та вказав про неможливість застосування до підозрюваного більш м якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, прийняти нове, законне рішення та звільнити його з-під варти.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що розгляд клопотання слідчого відбувся з грубим порушенням норм КПК України, Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що оскаржувана ухвала, в електронному вигляді розміщена від неіснуючої юридичної особи, підозра, яка йому пред`явлена є необґрунтованою, оскільки він не виступає проти мобілізації, жодного ютуб - каналу він не адміністрував та ніякі відомості не знищував.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу, вказала на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри та відсутність ризиків.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри неодноразово перевірялась слідчими суддями.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики продовжують існувати та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Так, строк дії запобіжного заходу закінчується 27 листопада 2024 року, проте у кримінальному провадженні не були виконані всі необхідні слідчі дії, а саме, необхідно: ознайомити підозрюваних з матеріалами кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Із наведеного убачається, що сторона обвинувачення навела факти, які вказують на неможливість на момент продовження тримання під вартою завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, що у сукупності з іншими доказами виправдовує подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Крім того, в ході апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено нових обставин, які не були відомі під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 слідчому судді, котрі б дозволяли на цій стадії дійти висновку щодо відсутності обґрунтованої підозри.

Наявні в матеріалах кримінального провадження факти свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Так, зі змісту пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України убачається, що останній, підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Викладені в клопотанні старшого слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України підтверджується такими доказами, як: листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15 січня 2024 року, в якому вказані обставини перешкоджання в тому числі ОСОБА_7 законній діяльності військовослужбовців територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо забезпечення державного завдання з проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період; відомостями, отриманими з протоколів оглядів від 12 грудня 2023 року, 21 грудня 2023 року, 1 травня 2024 року, 13 травня 2024 року; відомостями, отриманими з висновку експерта №СЕ-19/108-24/4755-ЛД від 26 квітня 2024 року; відомостями, отриманими з висновку експерта №СЕ-19/108-24/4203-ЛД від 12 квітня 2024 року; відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 10 січня 2024 року, з якого випливає, що він є командиром роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 . 22 липня 2023 року під час здійснення ним та іншими військовослужбовцями заходів оповіщення в Заводському районі м. Запоріжжя, група людей, серед яких був присутній також і ОСОБА_7 , здійснювали їм перешкоди для здійснення службових повноважень та перешкоджали здійсненню оповіщення, шляхом їх оточення та втягнення в діалог із застосуванням криків, висловлювань нецензурною лексикою та іншого, на їх адресу висловлювали тезиси про те, що РТЦК є незаконними приватними фірмами та підстави та повноваження їхньої діяльності не існують, повістки, які вони вручають військовозобов`язаним громадянам України є незаконними. Вказані особи здійснювали відеозйомку подій, які як він пізніше дізнався були викладені в ютуб-каналі (мовою оригіналу - «Свободные люди»); відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 10 січня 2024 року, з якого убачаються, що ним надані аналогічні покази показам свідка ОСОБА_10 ; відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 12 березня 2024 року, з якого випливає, що він є співробітником ІНФОРМАЦІЯ_4 . 11 березня 2024 року під час здійснення ним та іншим працівником ІНФОРМАЦІЯ_4 мобілізаційних заходів по АДРЕСА_3 , зокрема, вручення ОСОБА_13 повістки про виклик для уточнення та оновлення своїх облікових даних, група людей, яка перебувала під час вказаних подій, висловлювалась про те, що ТЦК та СП не має реєстрації та є незаконною організацією, фіксуючи все на відеозйомку, яку проводили за допомогою телефону. Вказана група людей перешкоджала їхній законній діяльності та через їх дії, громадянину ОСОБА_13 не вдалось вручити повістку про виклик для уточнення та оновлення своїх облікових даних; відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 12 березня 2024 року, з якого убачаються, що ним надані аналогічні покази показам свідка ОСОБА_12 ; відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , з якого убачається, що під час вручення 11 березня 2024 року йому повістки співробітниками ТЦК та СП, він звернувся за допомогою до чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , якого він неодноразово бачив на відеозаписах в ютуб - каналі. Після приїзду, ОСОБА_15 та три жінки, не дали вручити йому співробітниками ТЦК та СП повістки про виклик. ОСОБА_15 йому зазначив, що у представників ТЦК та СП немає повноважень, вони є незаконним збройним формуванням та в них немає ніякої реєстрації; відомостями, отриманими з протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 березня 2024 року, від 13 березня 2024 року, від 10 січня 2024 року, за участю свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 з яких випливає, що вони впізнали ОСОБА_7 , який перешкоджав законній діяльності ТЦК та СП, перешкоджав врученню повістки про виклик ОСОБА_13 .

Таким чином, колегія суддів вважає, що надані старшим слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то із оскаржуваного рішення убачається, що слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

На переконання колегії суддів, установлені при застосуванні запобіжного заходу ризики продовжували існувати на момент постановлення оскаржуваної ухвали.

Так, ураховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 8 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також факт його переховування від органу досудового розслідування, у зв`язку із чим був оголошений у розшук, продовжує і надалі існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також і ризик незаконного впливу на свідків є досить актуальним, оскільки наразі жоден із свідків не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як КПК встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК), а тому будучі обізнаним про анкетні дані свідків, підозрюваний ОСОБА_7 може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч. 4 ст. 95 КПК України.

Серед іншого, із матеріалів провадження випливає, що свідок обставин ОСОБА_13 знайомий з підозрюваним ОСОБА_7 , що значно підсилює ризик незаконного впливу на такого свідка.

Крім того, на переконання колегії суддів і ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з часом не зменшився, оскільки, із інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення убачається, що останній за попередньою змовою з іншими співучасниками поширювали через ютуб-канали завідомо недостовірну інформацію, яка перешкоджала законній діяльності Збройних Сил України, у зв`язку із чим, перебуваючи на волі, маючи доступ до соціальних мереж, підозрюваний може продовжити вчиняти інші аналогічні злочини проти основ національної безпеки України.

Таким чином, оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, клопотання старшого слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою відносно останнього.

Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст.199 КПК України досліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання старшого слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

З урахуванням особи підозрюваного, стану його здоров`я, наявності обґрунтованої підозри, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, беручи до уваги те, що на даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, колегія суддів, не знайшла підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Крім того, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України, які визначають, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 114-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 18 грудня 2024 року включно, на умовах, визначених ухвалою слідчого судді від 6 червня 2024 року, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4