Справа № 715/4006/24
Провадження № 1-кп/715/233/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2024 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

законна представниця ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

представник служби у справах дітей ОСОБА_6

психолог ОСОБА_7

представник поліції ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0002840 клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосуванням примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що неповнолітній ОСОБА_9 , за попередньою змовою із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, вчинив суспільно-небезпечне діяння, пов`язане із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, неповнолітній ОСОБА_9 , спільно із особою матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, підшукали двох чоловіків призовного віку з числа громадян України, зокрема ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ще одну невстановлену слідством особу, завчасно обумовивши з ними порядок незаконного переправлення через державний кордон України.

З цією метою, 15 липня 2024 року особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, за попередньою домовленістю в телефонному режимі, зустрів в с. Петричанка Чернівецького району ОСОБА_12 , провів його до місця, де ним був залишений невстановлений мотоцикл, після чого на вказаному транспортному засобі здійснив перевезення з с. Кам`янка Чернівецького району до ангару, що в с. Багринівка Чернівецького району Чернівецької області ОСОБА_10 з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, де особа матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, провів інструктаж ОСОБА_12 щодо його подальших дій.

В подальшому, до ангару в с. Багринівка прибув неповнолітній ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , де, за вказівкою особи матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 передали грошові кошти : ОСОБА_10 в сумі 2500 доларів США, ОСОБА_11 - 2500 Євро. в якості оплати за незаконне переправлення їх через державний кордон України поза межами пункту пропуску, після чого, неповнолітній ОСОБА_9 здійснив перевезення на транспортному засобі марки «Opel Omega» сірого кольору ОСОБА_11 та ОСОБА_10 до с. Багринівка Чернівецького району.

Відповідно до узгодженого плану дій, прибувши до заздалегідь обумовленого місця, яке знаходиться в адміністративних межах с. Багринівка Чернівецького району, неповнолітній ОСОБА_9 , діючи у відповідності до раніше розробленого плану, провів інструктаж та надав поради ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ще одній невстановленій особі, яка також повинна була перетинати державний кордон, щодо їх подальших дій, в ході якого повідомив, що їм потрібно очікувати до 01 год. 00 хв. 16 липня 2024 року на вказаному місці, при цьому усвідомлюючи, що передача йому коштів за надані ним незаконні послуги щодо перевезення і супроводу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ще однієї невстановленої особи до лінії розмежування державного кордону України має відбутися після переправлення їх через державний кордон України, де по ходу руху неповнолітній ОСОБА_9 надав вказівки та провів інструктаж із вказаними особами, крім цього, надав кусачки для безперешкодного подолання розмежувального паркану, що на кордоні України із Румунією. Після нетривалого слідування, неповнолітній ОСОБА_9 зупинився та повідомив ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ще одній невстановленій особі, що на відстані 200 метрів вже лінії розмежування кордону та далі вони будуть рухатись самостійно, після чого повернувся назад.

У подальшому, близько 04 год. 00 хв. 16 липня 2024 року ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в напрямку 822 прикордонного знаку у межах с. Багринівка Чернівецького району Чернівецької області було затримано прикордонним нарядом НОМЕР_1 прикордонного загону.

Дії неповнолітнього ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 3 ст.332 КК України, як сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, з корисливих мотивів.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала.

Неповнолітній ОСОБА_9 в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в клопотанні, погодився із заявленим прокурором клопотанням про застосування стосовно нього примусових заходів виховного характеру.

Законна представниця неповнолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_4 просила суд клопотання прокурора задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора про застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Органами досудового розслідування дії неповнолітнього ОСОБА_9 кваліфіковані вірно.

Відповідно до положень ст.22 КК України кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч.3 ст. 332 КК України, настає з шістнадцяти років.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_9 суд враховує дані про особу неповнолітнього, на обліку в секторі ювенальної поліції, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_9 його матір`ю є ОСОБА_4 , яка не заперечує, щоб син був переданий під її нагляд.

Згідно з ч.2 ст.105 Кримінального кодексу України до неповнолітнього (малолітнього) може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки, а також під нагляд громадян на їхнє прохання.

Згідно ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

З підстав, передбачених частиною першою цієї статті, клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру може бути складене і надіслане до суду за умови, що неповнолітній обвинувачений та його законний представник проти цього не заперечують. Під час судового розгляду суд за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому до особи, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст.498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_9 до досягнення віку кримінальної відповідальності, у віці 15 років на момент скоєння кримінального правопорушення, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.3 ст. 332 КК України, до нього слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та відповідно до положень ст.498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля у вечірній час та передачі його під нагляд батьків.

Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Оскільки у відповідності до положень ч.2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються виключно з засуджених осіб, щодо яких постановлено обвинувальний вирок, а передбачені в Законі з цього правила винятки не поширюються на обставини цієї справи, судові витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні в сумі 3 786,40 грн., слід прийняти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 484, 497, 501 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0002840 від 16.07.2024 року стосовно неповнолітнього ОСОБА_9 за вчинення діяння, ознаки якого передбачені ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, примусові заходи виховного характеру у виді:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягають у забороні у вечірній час (з 22 год. до 06 год.) відвідувати парки, кафе, розважальні заклади та цілодобової заборони відвідувати інші установи, в яких продають алкогольні напої на розлив;

3) передати неповнолітнього ОСОБА_9 під нагляд матері ОСОБА_4 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру №№ 2,3 відносно неповнолітнього ОСОБА_9 строком до досягнення ним повноліття.

Попередити ОСОБА_9 про відповідальність у разі порушення покладених на нього обов`язків.

Речові докази: мобільний телефон марки Redmi Note 9 Pro (ІМЕІ: НОМЕР_2 , 2 НОМЕР_3 , модель: М2003J6B2G); мобільний телефон марки Redmi 12С (ІМЕІ:1 - НОМЕР_4 , 2 НОМЕР_5 , модель: 22120RN86G) повернути власникам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області шляхом подачі в 30-ми денний строк з дня винесення ухвали.

Суддя: