Справа №705/411/25
1-в/705/61/25 УХВАЛА
04 лютого 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань клопотання т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кегичівка, Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2020, яким засуджений за ст.391, ч.1 ст.71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 відбуває покарання у державній установі за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2020, яким засуджений за статтею 391 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 р. у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, а також повністю приєднано невідбуте додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та остаточно призначенодо відбування покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначено відраховувати з моменту постановлення вироку, тобто з 17 грудня 2020 року та зараховано у строк покарання, призначеного за даним вироком, частково відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 р. з 12.07.2017 р. по 16.12.2020 р. включно.
Також йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» - до набрання вироком законної сили.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року виправлено описку у вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.12.2020 року, а саме внесено зміни в абз. 2 резолютивної частини вироку, зазначивши «На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 р. у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, а також повністю приєднати невідбуте додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна».
Виключено з резолютивної частини вироку абзац 4, а саме «Зарахувати у строк покарання, призначеного за даним вироком, частково відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 р. з 12.07.2017 р. по 16.12.2020 р. включно», як помилковий.
Початок строку відбування покарання: 17.12.2020. Кінець строку відбування покарання 17.12.2026.
Станом на 19.12.2024 засуджений ОСОБА_4 відбув 2/3 строку покарання 04 роки 02 дні, невідбута частина становить 01 рік 11 місяців 28 днів.
Під час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.
З 29.05.2021 відбуває покарання в державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)».
За період відбування покарання характеризується позитивно, на виробництві установи працевлаштований за спеціальністю столяр, до роботи ставиться сумлінно, за що 6 разів заохочувався правами начальника установи за виконання покладених обов`язків та дорученої роботи, 1 раз порушив режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення було погашено у встановленому законом порядку. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, виконує законні вимоги. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні та доброзичливі стосунки позитивної спрямованості. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для їх виконання, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться позитивно.
Має заборгованість за вироком суду від 26.03.2020 на користь держави в дольовому порядку за проведення експертизи в розмірі 1384,18 грн. та заборгованість на користь держави за проведення експертизи в розмірі 1237,00 грн., який добровільно, згідно поданої заяви погашено борг у розмірі 3000,00 грн.
Адміністрація колонії вважає, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, у зв`язку з цим вважають, що до нього може бути застосовано заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі, тому і звернулися до суду з цим клопотанням.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений під час відбування покарання став на шлях виправлення.
Представник установи в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить розглянути клопотання у його відсутність, подання підтримує та просить суд його задовольнити.
Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання доставлений не був, подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд проводити у його відсутність, клопотання просить задовольнити.
Суд, вислухавши думку прокурора, врахувавши позицію представника установи та засудженого, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно статті 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.
У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 17 грудня 2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 391 КК України на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 р. у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, а також повністю приєднано невідбуте додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та остаточно призначенодо відбування покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначено відраховувати з моменту постановлення вироку, тобто з 17 грудня 2020 року та зараховано у строк покарання, призначеного за даним вироком, частково відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 р. з 12.07.2017 р. по 16.12.2020 р. включно.
Також йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» - до набрання вироком законної сили.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року виправлено описку у вироку Жовтневого районного суду м.Харкова від 17.12.2020 року, а саме внесено зміни в абз. 2 резолютивної частини вироку, зазначивши «На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 р. у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, а також повністю приєднати невідбуте додаткове покарання у вигляді конфіскації майна та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбування покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна».
Виключено з резолютивної частини вироку абзац 4, а саме «Зарахувати у строк покарання, призначеного за даним вироком, частково відбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2020 р. з 12.07.2017 р. по 16.12.2020 р. включно», як помилковий.
Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.
Як вбачається з матеріалів клопотання та матеріалів особової справи засудженого, початок строку покарання рахується з 17.12.2020, кінець строку покарання 17.12.2026.
На даний час засуджений відбув більш ніж 2/3 строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до ст. 82 КК України.
З досліджених в судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 під час утримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.
З 29.05.2021 відбуває покарання в ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№ 92)».
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 19.12.2024, за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Стягнень не має.
Працевлаштований на виробництві установи за спеціальністю «столяр». До своїх обов`язків ставиться сумлінно та старанно, за що отримав 6 заохочень застосованих правами начальника установи. 1 раз порушив режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено у встановленому порядку.
Не вчиняв порушень протягом останніх півроку. За оцінюваний період відбування покарання не вчиняв втечі та не виявляв намірів, на профілактичному обліку в установі не перебуває.
Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливо ставиться до персоналу установи. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує з ними рівні та доброзичливі стосунки позитивної спрямованості. Виконує роботи із самообслуговування. Має позов за вироком суму, який добровільно погашено у повному обсязі.
Засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, у виді обмеження волі.
Крім того, у відповідності до довідки начальника відділення соціально-психологічної служби № 5 ДУ СВК № 92, затвердженої 11.12.2024, засуджений ОСОБА_4 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та ПВР колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці має 6 заохочень. Мав 1 стягнення, застосоване, у зв`язку з відсутністю нагрудного знаку, яке погашено.
Суд враховує, що згідно з ч.1 ст.6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
За змістом ст. 82 КК при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому невідбута частина покарання, призначеного за вироком суду, замінюється більш м`яким покаранням, яке засуджений продовжує відбувати. Така заміна покарання означає, що засуджений фактично достроково звільняється від відбування більш тяжкого виду покарання, однак замість того призначається більш м`який вид покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК більш м`яке покарання призначається у межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного (тобто обраного судом більш м`якого) виду покарання і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
За приписами ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
Згідно положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
При цьому, судом враховується, що через дотримання засад призначення покарання реалізуються принципи справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Із урахуванням встановлених обставин, наведених обґрунтувань та аргументації, зважаючи на фактичне відбуття засудженим встановленої законом частини призначеного строку покарання, оцінивши дані про його поведінку за увесь період відбуття покарання і характеристику його особи, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою, ставленням до праці та вчиненого ним злочину довів, що став на шлях виправлення, тому є підстави, передбачені статтею 82 КК України, для заміни йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яку - у виді обмеження волі.
Відповідно до положень ст. 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.
З урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.
Засуджені, яким обмеження волі призначено відповідно до статей 82 і 389 КК України, направляються виправною колонією чи уповноваженим органом з питань пробації до місця відбування покарання у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті.
Відповідно до ст. 87 КВК України порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.
Згідно з вимогами ст. 88 КВК України засуджені направляються до місця відбування покарання і переміщуються в разі необхідності з одного місця відбування покарання в інше під вартою.
За таких обставин, оскільки суд дійшов висновку про можливість заміни засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання на більш м`яке в порядку ст. 82 КК України та враховуючи, що на даний час засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі, суд вважає за доцільне направити ОСОБА_4 до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 61, 82 КК України, ст.57 КВК України, ст. ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд -
Клопотання т.в.о. начальника державної установи «Старобабанівська виправна колонія №92» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.
Засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2020 у виді 01 року 10 місяців 13 днів позбавлення волі замінити більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 01 рік 10 місяців 13 днів.
Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направити до місця відбування покарання (виправного центру) в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
По прибуттю до місця відбування покарання засудженого з-під варти звільнити.
Час слідування під вартою до дня прибуття і постановки на облік у виправному центру зарахувати в час відбування покарання у виді обмеження волі за правилами, передбаченими ст.72 КК України, виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1