465/5586/24
1-кп/465/178/25
У Х В А Л А

Іменем України

08.01.2025 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000491 від 07.05.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Львова, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, зайнятого тимчасовими підробітками, раніше судимого вироком Сихівського районного суду м. Львова від 09.07.2024 року за ч.4 ст.185, ч.4 ст.186, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час відбуваючого покарання у виді позбавлення волі у Дрогобицькій ВК №40,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно представленого на розгляд суду обвинувального акту ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, 02.04.2024 року в період часу з 14:24 год. до 14:26 год., діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», що по вулиці Володимира Великого, 59А у м. Львові, викрав із стелажу вісім плиток молочного шоколаду полуниця/крем «Мілка» масою 90 грам у кількості 8 штук, вартістю за одиницю товару 47 грн. 40 коп. без ПДВ, чим спричинив матеріальної шкоди магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 379 грн. 20 коп. без ПДВ за вісім одиниць товару.

Також ОСОБА_4 інкриміновано те, що він усвідомлюючи, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» за №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (із подальшими змінами), в Україні введено воєнний стан, 02.04.2024 року в період часу з 16:49 год. до 16:50 год., діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», що по вулиці Сахарова, 60 у м. Львові, викрав із стелажу пляшку лікеру «Джим Бім Яблуко» міцний 32,5% об`ємом 0,5 л. у кількості 1 штука, вартістю за одиницю товару 363 грн. 33 коп. без ПДВ, чим спричинив матеріальної шкоди магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів» на загальну суму 363 грн. 33 коп. без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні таємних викрадень чужого майна (крадіжок), вчинених в умовах воєнного стану, повторно, тобто y вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, яке мотивоване втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тобто з підстав декриміналізації.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання, заявлене в його інтересах захисником, підтримав. При цьому, наголосив, що його позиція є добровільною і не є наслідком будь-якого тиску.

Прокурор ОСОБА_3 заявлене стороною захисту клопотання підтримала, просила закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886- ІХ.

Представники потерпілих юридичних осіб ТОВ ТВК «Львівхолод» та ПП «Мережа-Сервіс Львів», будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилися, водночас представником ПП «Мережа-Сервіс Львів» - ОСОБА_6 подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначено, що у прийнятті рішення представник потерпілої юридичної особи покладається на розсуд суду.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання та справи, суд вважає, що клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Так, частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року.

Згідно з ч.1 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року, чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.51 КУпАП в редакції Закону № 3886-IX від 18.07.2024 року, чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового Кодексу України передбачено, що така пільга становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2024 року складає 3028 грн., тобто розмір податкової соціальної пільги дорівнює 1514 грн. А тому, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн. (1514 грн. неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який дорівнює податковій соціальній пільзі, х 2).

Згідно з ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши справу № 278/1566/21, у постанові від 07.10.2024 року зробила висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки, зазначивши, що Закон України від 18.07. 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак, після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Таким чином, зміни, внесені Законом України № 3886 IX, мають зворотну дію в часі.

У відповідності до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та у разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи наведене та те, що під час проведення підготовчого розгляду провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованих обвинуваченому діянь, водночас ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна по двом епізодам на суму, яка є меншою, ніж 3028 грн. станом на 2024 рік, у зв`язку з чим на даний час інкриміновані йому діяння із врахуванням положень ст. 5 КК України не є кримінально караними, і обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження по обвинуваченню його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, при цьому, самостійно наполягає на такому закритті, суд вбачає наявність правових підстав для закриття кримінального провадження на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

У разі повного закриття провадження (коли у висунутому обвинуваченні не залишилось правопорушень, по яких продовжується провадження), суд вирішує долю речових доказів (ч. 9 ст. 100 КПК України), скасовує арешти майна (ч. 4 ст. 174 КПК України) та запобіжні заходи (за наявності).

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних витрат на залучення експерта, адже в даному випадку кримінальне провадження закривається у зв`язку із декриміналізацією діяння.

Суд зазначає, що закриття кримінального провадження на підставі того, що діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, є безумовним, оскільки приводом для цього є саме втрата чинності закону, яким кримінальна протиправність була встановлена, тобто в даному випадку збільшився поріг розмежування адміністративного і кримінально караного діяння, а отже, втратила чинність підстава для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Слід зазначити, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із втратою чинності закону, яким кримінальна протиправність була встановлена, незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття, визнання вини тощо. Крім того, згода особи на закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України).

Тому наявність факту понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути приводом для стягнення таких витрат з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито на зазначеній вище підставі.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 372, 376, 479-2 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000491 від 07.05.2024 року щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність таких діянь.

Речові докази: 1 CD-R та 1 DVD-R диски із записами з камер відеоспостереження торгових залів магазинів «Рукавчика» і «Близенько» за 02.04.2024 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження (в матеріалах судової справи).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1