Справа № 456/3979/24
Провадження № 1-кп/456/158/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000394 від 05.04.2024, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Стрия Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який депутатом не являється, згідно ст. 89 КК України судимість погашена, військовозобов`язаного,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

встановив:

20.06.2024 близько 11:30 год., ОСОБА_3 , перебував поблизу відділення «ПриватБанку», що за адресою: вул. Майдан Ринок, 33/26, м. Стрий Львівської області, де на дорозі знайшов банківську карту АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_6 , якою можна здійснювати розрахунок за допомогою чіпу без підтвердження коду, та в цей час у нього виник умисел на привласнення банківської картки з метою подальшого зняття з неї грошових коштів для власних потреб, без відома ОСОБА_6 , що знаходились на її рахунку, усвідомлюючи, що пластикові банківські картки видаються банківськими установами, та, згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом.

Надалі, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел, спрямований на привласнення офіційного документа, усвідомлюючи, що пластикова банківська картка видається банківськими установами та згідно зі ст.1 Закону України «Про інформацію», ст.14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та ч.І ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, з корисливих мотивів, таємно, привласнив банківську картку, видану АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_6 , з метою подальшого зняття грошових коштів для власних потреб без відома потерпілого, та розпорядився нею на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України привласнення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що знайшов банківську карту, яка належала потерпілій біля банку на площі в м.Стрий і оскільки потребував грошей то попробував в магазині розрахуватися і побачив , що пін-код до карти не потрібний тому, вчинив покупки, щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Потерпіла в судове засідання не з?явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд кримінального провадження проводити за її відсутності.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт привласнення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_3 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки він вчинив привласнення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, згідно ст.89 КК України судимість якого погашена, пом`якшуючі вину обставинами якими є те, що обвинувачений щиро кається у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину, обтяжуючі вину обставини не встановлені, а тому рахує правильним призначити йому кримінальне покарання у вигляді обмеження волі.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370,371,374 КПК України суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на неї судом обов`язки..

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку за винятком з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1