справа № 619/9952/24
провадження № 1-кс/619/1291/24
УХВАЛА
10 грудня 2024 року,
слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської ОСОБА_1 , розглянула скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Суть питання, що вирішується ухвалою.
До суду 09.12.2024 в системі «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_2 , у інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_2 30.08.2024 направила по пошті до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області заяву про злочин. За запитом адвоката від 25.11.2024 відділ поліції надав відповідь від 04.12.2024 , у якій повідомлено, що її заява була зареєстрована 11.09.2024 СО №8816, однак, за відсутності фактичних даних та достатніх обставин, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, звернення було доручено до розгляду сектору реагування патрульної поліції № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області для прийняття рішення згідно ЗУ «Про звернення громадян». Просить поновити строк на подання цієї скарги з причини неотримання нею з відділу поліції відомостей про результати розгляду ї заяви до часу надання її представнику адвокату ОСОБА_3 .
Перевіривши матеріали скарги слідчий суддя дійшла висновку про її повернення, з огляду на таке.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії чи бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги обчислюється з дня отримання особою її копії.
Пункт 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
У розумінні вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, зазначена бездіяльність слідчого чи прокурора означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Так, із матеріалів скарги ОСОБА_2 встановлено, що вона 30.08.2024 направила Укрпоштою до ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області заяву про вчинене кримінальне правопорушення, яка отримана 11.09.2024, про що свідчать відомості відстеження поштового відправлення.
Відповідно до п. 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі №1640/0/4-12 від 09.11.2012 «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
Згідно вимог ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Як убачається з відповіді ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 04.12.2024, яка надійшла на ім`я адвоката ОСОБА_3 , звернення ОСОБА_2 отримано та зареєстровано 11.09.2024 та згідно рапорту начальника слідчого відділення, за відсутності фактичних даних та достатніх обставин. які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, щодо внесення відповідної інформації до ЄРДР, у зв`язку з чим звернення №8816 було доручено до розгляду сектору реагування патрульної поліції № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області для прийняття рішення згідно ЗУ «Про звернення громадян».
У розумінні вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, скарга на зазначену бездіяльність мала бути подана заявником протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності, а саме по 22.09.2024 включно, тоді як заявниця звернулася лише 09.12.2024, тобто поза межами строку оскарження бездіяльності.
Заявниця відповідно до вимог закону не повинна була з`ясовувати долю своєї заяви у начальника відділу поліції через адвоката. Натомість слідчий був зобов`язаний протягом 24 годин внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та надати заявнику відповідний витяг, на що остання, у свою чергу, мала право розраховувати.
Відтак, не отримавши протягом 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_2 мала всі підстави вважати, що відомості за її заявою до реєстру не внесені та відбулася бездіяльність, що може бути нею оскаржена в порядку, передбаченому Главою 26 КПК України.
Слідчий суддя зазначає, що вимогами ч.1 ст.304 КПК України передбачено право особи звернутись зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Як на підставу поновлення строку для звернення до суду зі скаргою ОСОБА_2 зазначає, що нею тривалий час не були отримані відомості з ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області щодо розгляду її заяви, а відповідь надана адвокату лише 04.12.2024.
За змістом ст.117 КПК України поновлення процесуального строку допускається за наявності відповідного клопотання в разі пропущення його з поважних причин.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
При цьому про поважність причин для поновлення строку може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом установленого законом строку, виникли раптово, мали несподіваний характер і не могли бути контрольовані особою, яка звернулася зі скаргою.
Отже, під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) й інші доречні обставини.
Доводи заявниці про те, що строк на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого повинен відраховуватись з дати отримання відповіді уповноваженої особи ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, не ґрунтуються на зазначених вимогах закону і такий лист від 04.12.2024 не є процесуальним рішенням органу досудового розслідування у розумінні положень ч. 3 ст. 110 КПК України, тому обчислення строку оскарження з моменту отримання відповіді суперечить положенням закону.
Оскільки в даному випадку оскаржується до слідчого судді не рішення слідчого, а його бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та законодавцем виникнення права на оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора пов`язано з моментом вчинення відповідної бездіяльності, а не з моментом, коли особа дізналась про таку бездіяльність, так як невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не оформлюється окремим рішенням (постановою), яке в обов`язковому порядку мало б бути направлене заявнику та з моменту отримання якого й розпочався б строк на оскарження.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що наведені ОСОБА_2 обставини не свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку та заявником до своєї скарги не додано жодних даних, які б свідчили про поважність пропуску процесуального строку, а відтак підстави для поновлення пропущеного строку відсутні.
Водночас слідчий суддя зазначає, що надана до скарги медична документація свідчить про перебування на лікуванні ОСОБА_2 з 27.05.2024 по 11.06.2024 та з 11.06.2024 по 19.08.2024, тоді як звернення з заявою про вчинене правопорушення мало місце 30.08.2024, отже після звернення з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, будь-яких об`єктивних даних, які би свідчили про поважність причин пропуску такого строку до суду не надано.
Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першої цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Керуючись ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя
постановила:
Повернути скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається представнику заявниці у системі «Електронний суд».
Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1