УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 947/10810/22

провадження № 51- 830 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся з касаційною скаргою,в якій порушує питання про перегляд вищезазначеного судового рішення у касаційному порядку та одночасно просить поновити засудженому строк на касаційне оскарження. В обгрунтування свого клопотання вказує, що ОСОБА_5 з

12 грудня 2024 року намагався укласти договір із захисником, проте, лише

10 лютого 2025 року Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги було видано доручення, яким ОСОБА_5 призначено захисника ОСОБА_4 .

Дослідивши доводи клопотання, наявну копію оскаржуваного судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання захисника про поновлення строку на касаційне оскарження слід відмовити, а касаційну скаргу повернути виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися з своїми аргументами та їх обґрунтуванням.

Так, вирок апеляційного суду був проголошений 16 жовтня 2024 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для захисника було 17 січня 2025 року.

Однак захисник ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою лише 28 лютого 2025 року (згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті), тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, зокрема, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Наведені захисником обґрунтування про необхідність поновлення засудженому строку на касаційне оскарження Суд не визнає поважною причиною з огляду на таке.

Верховний Суд виходить із того, що установлений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. Водночас особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право.

Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. За сталою практикою Верховного Суду під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Колегія суддів відхиляє посилання захисника, як на обґрунтування причин поважності пропуску строку,видання центром з надання безоплатної вторинної правничої допомоги доручення 11 лютого 2025 року захиснику ОСОБА_4 на здійснення захисту ОСОБА_5 , тобто після закінчення строку на касаційне

оскарження, оскільки вступ у справу іншого захисника не може розглядатися як достатня підстава для поновлення строку на касаційне оскарження.

Інші доводи щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження безпідставні, оскільки указані захисником аргументи стосовно порушеного питання стосуються засудженого, який є самостійним учасником кримінального провадження, наділеним правом на касаційне оскарження судових рішень, однак касаційну скаргу не подав.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що захисник ОСОБА_4 не навів переконливих доводів щодо наявності поважних причин пропуску ним строку на касаційне оскарження вироку Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки захисник подав її після закінчення строку касаційного оскарження, а з його клопотання не вбачається підстав для поновлення строку.

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2024 року залишити без задоволення, а його касаційну скаргу на вказане судове рішення - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3