Дата документу 01.04.2025 Справа № 335/5063/24
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/258/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/5063/24Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липці Харківського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор просила ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що під час розгляду клопотання прокурором доведено, а підозрюваним підтверджено той факт, що його родина перебуває за кордоном, а він сам є особою, яка має відстрочку від військової служби, є заброньованим від підприємства, має можливість вільно пересуватися через державний кордон України та може без сумніву покинути постійне місце проживання, тим самим затягнути розумні строки досудового розслідування та подальший розгляд кримінального провадження в суді. Вказані обставини свідчать про наявність передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику. Слідчим суддею не було оцінено в повній мірі характер вчиненого злочину та обставини, за яких його вчинено, а також період вчинення злочину (військовий стан).

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а подану прокурором апеляційну скаргу без задоволення.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу. Підозрюваний та його захисник заперечили проти скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби до ОСОБА_8 , якому в рамках кримінального провадження №0000114 15 березня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.2 ст.367 КК злочину.

З посиланням на наявність передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту у період з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, без застосування електронного засобу контролю.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, зазначила про відсутність доведених слідчим тих ризиків, на які він посилався у клопотанні в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано для особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з положеннями ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст.194 КПК, правильно прийшла до висновку, про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а тому відмовила у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції прокурором не наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Так, судова колегія вважає, що слідчий та прокурор не довели обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ст. 177 КПК, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на представника потерпілого у цьому кримінальному провадженні; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ОСОБА_8 має зареєстроване місце проживання у м.Харкові та місце проживання м.Києві, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований та працює у м.Києві, є засновником благодійного фонду, здійснює активну волонтерську діяльність, раніше не судимий, у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину.

Також слід відмітити, що у вказаному кримінальному провадженні досудове розслідування розпочато у грудні 2021 року та лише у березні 2025 року (більше ніж через 3 роки) ОСОБА_8 повідомлено про підозру. Протягом цього досить тривалого часу ОСОБА_8 , будучи обізнаним про проведення досудового розслідування, будь-яких протиправних дій, які б свідчили про те, що він намагається уникнути кримінальної відповідальності або перешкоджати кримінальному провадженню, не вчиняв та не намагався переховуватися від органу досудового розслідування.

На належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 вказує й той факт, що після отримання останнім 15.03.2025 року повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний за першим викликом з`явився до суду для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу, прибувши з іншого міста, що, в свою чергу, спростовує ризики переховування від органу досудового розслідування та/або суду чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відомостей про перешкоджання кримінальному провадженню після відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту прокурором не надано.

Крім того, голослівними є ствердження слідчого і про те, що ОСОБА_8 буде незаконними засобами впливати на представника потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки протягом досудового розслідування ОСОБА_8 , навіть не набувши статусу підозрюваного, не вдавався до таких дій, про що свідчить відсутність доказів на обґрунтування цього ризику. Зокрема, ні в засіданні суду першої інстанції, ні при апеляційному розгляді, прокурор не змогла назвати конкретних фактів, які б підтверджували таку поведінку підозрюваного.

Більш того, потерпілою особою у даному кримінальному провадженні є ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», а тому незрозуміло яким чином ОСОБА_8 може впливати на Товариство та його представників, тим паче, що злочин, в якому він підозрюється, є службовим, та доказами його вчинення здебільшого є письмові докази, а не показання представника потерпілого.

Колегія суддів враховує фактичну поведінку підозрюваного після відмови у застосуванні до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно безпосередньо з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, незважаючи на те, що фактично проживає в іншому місті, яке є значно віддаленим від апеляційного суду.

Таким чином, сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

З урахуванням зазначених обставин суд обґрунтовано відмовив у застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Правильність такого висновку у колегії суддів сумнівів не викликає.

В апеляційну інстанцію прокурором також не представлено переконливих доказів про необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту.

Законних підстав для скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали і застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4