Справа № 583/1402/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2025 р. слідча суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка заяву ОСОБА_3 про відвід групі слідчих СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області у кримінальному провадженні № 0000271 від 16.06.2022,

установила:

01.04.2025 ОСОБА_3 подав до суду зазначену заяву, згідно з якою просить відвести групу слідчих СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області від участі у кримінальному провадженні № 0000271 від 16.06.2022: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яка є старшою групи слідчих, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, а саме через наявність інших обставин, які викликають сумніви у неупередженості слідчих.

Вимоги за заявою вмотивовані тим, що у провадженні Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебуває кримінальне провадженні № 0000271 від 16.06.2022. Відповідно до постанови начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області доручено здійснювати повноваження з розслідування даного кримінального провадження групі слідчих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Старшою групи слідчих є ОСОБА_13 , яка, на переконання заявника, має особисту заінтересованість у результатах розслідування цього кримінального провадження, оскільки нею була винесена постанова 30.09.2022 про закриття кримінального провадження, яка у подальшому постановою уповноваженої особи Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 16.01.2025 була визнана передчасною, необґрунтованою та незаконною, у зв`язку з чим скасована, а досудове слідство поновлено. Заявник зауважує, що скасуванню постанови про закриття кримінального провадження передувало рішення Зарічного районного суду м. Суми у кримінальному провадженні № 0000039 від 05.05.2023 за ч.2 ст. 382, ч.1 ст. 384, ч.1 ст. 366 КК України, яким визнано факт внесення слідчою ОСОБА_13 завідомо неправдивих відомостей до постанови від 30.09.2022 про закриття кримінального провадження № 0000271 від 16.06.2022, що пов`язані з невідповідністю підстав для закриття кримінального провадження фактичним обставинам справи. При цьому, як зазначає заявник, слідча не уповноважена виносити постанову про закриття кримінального провадження, що є компетенцією виключно прокурора, з яким дане питання не було узгоджене слідчою. На переконання заявника, зазначене свідчить про неналежне виконання слідчою службових обов`язків з розслідування кримінального провадження № 0000271 від 16.06.2022, скоєнням дій всупереч інтересів служби, перекручування та заміни справжніх обставин на такі, що не відповідають дійсності, з корисних мотивів ведення слідства за потрібним зацікавленій стороні сценарієм шляхом дій з приховування злочину та забезпечення уникнення від відповідальності справжнім винуватцем, що є предметом досудового розслідування кримінального провадження № 0000039 від 05.05.2023 за ч.2 ст. 382, ч.1 ст. 384, ч.1 ст. 366 КК України.

Крім того в обґрунтування відводу заявник стверджує про безпідставне внесення слідчою до ЄРДР відомостей про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що саме молодший сержант ОСОБА_14 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та скоїв ДТП, оскільки жодних доказів на підтвердження цього факту матеріали кримінального провадження № 0000271 від 16.06.2022 не містять. Свідченням упередженості слідчої для заявника також є свідоме невжиття нею заходів щодо вилучення та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, а саме одягу та взуття пасажира ОСОБА_15 , свідоме неприйняття заходів щодо призначення всіх необхідних експертиз та слідчих дій, порушення строків розгляду та незаконне недопущення участі заявник, безпідставна відмова у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, приховування слідчою фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 426 КК України, так як учасниками ДТП є військовослужбовці, а саме підлеглий і його безпосередній начальник, в результаті якого підлеглий загинув.

Беззаперечним фактом, що, на переконання заявника, унеможливлює посадових осіб органу досудового розслідування Охтирського РВП ГУНП в Сумській області виконувати службові обов`язки з розслідування кримінального провадження № 0000271 від 16.06.2022 є також діяльність керівника слідчої ОСОБА_16 начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , який зловживаючи своїм службовим становищем свідомо не виконував службові обов`язки з організації та контролю діяльності підлеглої слідчої з розслідування кримінального провадження, а навпаки сприяв у введені в оману суду та прийняття заходів маскування не тільки службової дисципліни підлеглою та скоєних нею процесуальних порушень, а й скоєння нею дій з ознаками кримінальних правопорушень.

Додатковим обґрунтуванням підстав для відводу групи слідчих заявник зазначає, що рішення з поновлення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та його продовження посадовими особами СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області призвело до ситуації реального конфлікту інтересів у зазначених посадових осіб. Продовження проведення поновленого досудового розслідування кримінального провадження буде здійснюватися з урахуванням вже встановлених слідством обставин у кримінальному провадженні, які заявник вважає спотвореними, що ставить під сумнів доказовість попередньо проведеного досудового розслідування, зібрані у ньому докази.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявлений відвід підтримав, при цьому доповнив, що вважає слідчу ОСОБА_17 упередженою у кримінальному провадженні № 0000271 від 16.06.2022, у якому його визнано потерпілим, оскільки фактично за його ініціативою внесено відомості до ЄРДР щодо незаконної діяльності цієї слідчої у цьому кримінальному провадженні та відносно неї проводиться досудове розслідування. А зважаючи, що ОСОБА_11 , який є безпосереднім керівником ОСОБА_16 - старшої групи слідчих та інших слідчих, що входять до групи слідчих у цьому кримінальному провадженні, діяльність цих слідчих у кримінальному провадженні викликає у заявника сумніви у їх неупередженості.

Вивчивши заяву, заслухавши доводи заявника, дослідивши інші матеріали, що додані до заяви, слідча суддя виходить з наступного.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 77 КПК України слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За приписами ч. 3, ч. 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

В рішеннях Європейського суду з прав людини по справам «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії» зазначено, що структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 17 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий службова особа органу Національної поліції, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Статтею 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з Керівними принципами ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. 12, п. 13).

Таким чином, норми чинного кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність поняття «упередженості», таке визначення як «інші обставини, які викликають сумніви у неупередженості» є оціночним, використання його залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання. Тобто, за змістом вказаної процесуальної норми, у зв`язку з виникненням певних обставин, слідчий або група слідчих можуть бути усунуті від участі у кримінальному провадженні, оскільки через таке відсторонення виключається можливий вплив на досудове розслідування будь-яких об`єктивних чи суб`єктивних чинників.

Наведене дає підстави для висновку про те, що для встановлення наявності/відсутності упередженості слідчих суду необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів їх безсторонність, зважаючи на їх безпосередню поведінку та надати оцінку реальним діям слідчого під час розгляду конкретної справи. Отже, лише після встановлення фактів у їх поведінці, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів їх безсторонність, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до учасників та зміни його складу.

Оцінюючи доводи заявника щодо наявності підстав для відводу слідчих, слідча суддя приходить до висновку, що викладені обставини не свідчать саме про упередженість слідчих у вищевказаному кримінальному провадженні, оскільки зводяться до незгоди з процесуальною поведінкою та процесуальними рішеннями слідчої ОСОБА_16 , начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , а інших слідчих з тим, що вони перебувають у безпосередньому підпорядкуванні останнього.

Разом з тим слідча суддя вважає за доцільне наголосити, що вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості слідчих, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи або об`єктивну неможливість їх участі в цьому провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями слідчого і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

Разом з тим незгода сторони кримінального провадження з процесуальними діями чи бездіяльністю слідчої за умови відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про її упередженість до будь-кого зі сторін провадження, не є підставою для відводу.

Існування будь-яких інших підстав, передбачених ст. 77 КПК України, для відводу слідчих також не встановлено.

Посилання на допущення грубих процесуальних порушень органом досудового розслідування, чи професійну некомпетентність слідчих не може розцінюватися як упередженість слідчих при проведенні досудового розслідування, а є підставою для притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності, що не входить до повноважень слідчого судді.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що заявлений відвід слідчим ґрунтується виключно на оціночних судженнях заявника та не містить об`єктивно підтверджених відомостей про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у їх неупередженості, тоді як сама по собі незгода учасників провадження з процесуальними діями слідчої не є підставою для відводу, слідча суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід слідчим.

Керуючись ст.ст. 77, 81, 376 КПК України, слідча суддя -

постановила:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід групі слідчих СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області у кримінальному провадженні № 0000271 від 16.06.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11 квітня 2025 року.

Слідча суддя Охтирського міськрайонного

суду Сумської області ОСОБА_1