Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8489/23
Провадження № 1-в/644/863/24
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2024 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до вимог закону

ВСТАНОВИВ:

У провадження Орджонікідзевського районного суд м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до засудженого Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Як вбачається із заяви, засуджений відбуває покарання у ДУ «Харківська виправна колонія (№43)», яке знаходиться за адресою м. Харків, вул. Таджицька, 7, тож, у відповідності до ч. 2 ст. 539 КПК України, розгляд заяви підсудний Орджонікідзевському районному суду м. Харкова.

ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Засуджений також в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд його клопотання без участі та без відеоконференції.

Прокурор вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, надав суду відповідні пояснення.

Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що подання підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.01.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено йому за його вчинення покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. Згідно ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 цим вироком покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного йому вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 12.05.2023 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, і остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць.

Також, вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 12.05.2023 у справі №645/1039/22 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. Закзначеним вироком суду було встановлено, що ОСОБА_4 протягом січня 2022 та лютого 2022 року вчинив декілька епізодів крадіжок, на 467,66 грн. та на 536,26 грн.

09 серпня 2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, відповідно до якого в ст. 51 КУпАП викладено в наступній редакції : «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб…»

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібної крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення вважається крадіжка, яке не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У відповідності висновку об`єднаної палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21, від 07.10.2024 року, законом № 3886-IX яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

До 09.08.2024, згідно попередньої редакції зазначеної статті КУпАП, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Податкового кодексу України, сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлюється законом станом на 01 січня поточного року, а саме: у 2024 році 3028 грн., у 2023 році 2684 грн., у 2022 році 2481 грн., у 2021 році 2270 грн., у 2020 році 2102 грн., тощо.

Отже, крадіжка майна вартість до 2481,00 гр. включно (у 2022 році) становить адміністративне правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 Кримінального кодексу України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у Кримінального кодексу раніше як злочини і скоєні до втрати цією нормою чинності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 Кримінального кодексу України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Як встановлено вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.01.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено йому за його вчинення покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. Згідно ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 цим вироком покарання частково приєднано не відбуту частину покарання, призначеного йому вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 12.05.2023 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, і остаточно призначено ОСОБА_4 до відбуття покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 7 років 1 місяць. Також, вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 12.05.2023 у справі №645/1039/22 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Зазначеним вироком суду було встановлено, що ОСОБА_4 протягом січня 2022 та лютого 2022 року вчинив декілька епізодів крадіжок, на 467,66 грн. та на 536,26 грн.

Таким чином, вартість викраденого ОСОБА_4 майна за кожним з епізодів крадіжки, встановлених згідно вироку Октябрьського районного суду м. Полтави від 12.05.2023 не перевищує дрібну крадіжку, визначену нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, а отже кримінальна караність діяння, скоєного ОСОБА_4 , кваліфікованого за ч.2 ст.185 КК України, усунена.

В той же час покарання призначене вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.01.2024 за ч. 4 ст. 186 КК України залишається в силі, оскільки декриміналізований поріг, згідно з законом №3886-ІХ стосується таких діянь як крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, і не стосується діянь, за які засуджений ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч.1 ст. 58, ч.1 ст. КК України),11,13,13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.107 ч.4, ст.537 ч.1 п.13, ст.539 ч.2 п.2 та ч.5, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. 5, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч.2 ст. 74, 75 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 12.05.2023 за ч. 2 ст. 185 КК України та звільнити від призначеного покарання, зокрема у частині приєднання невідбутої частини цього покарання до покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.01.2024 року.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.01.2024 у справі №644/8489/23 за ч.4 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Початок строку відбування покарання залишити без змін, відповідно до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.01.2024 у справі №644/8489/23.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1