У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/12023/23

№ 1-кп/183/1515/25

24 березня 2025 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості по якому внесені 04.08.2023 року до ЄРДР за № 0001027, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И Л А :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 посилаючись на те, що 03 серпня 2023 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, останній знаходився разом із ОСОБА_6 на території подвір`я за місцем мешкання останньої за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали алкогольні напої.

Приблизно о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 перемістилися до будинку для спільного проведення часу, де між ними виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 раптово виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .

Реалізуючи вказаний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків у виді смерті ОСОБА_6 , діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, 03 серпня 2023 року приблизно о 21 годині 17 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні будинку за вказаною вище адресою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знайшов у приміщенні будинку мотузку, яку вирішив використати як знаряддя вбивства, взяв її у обидві руки, підійшов до ОСОБА_6 , яка лежала на ліжку обличчям вниз, накинув їй на шию відкриту одиночну петлю, після чого, утримуючи руками вільні кінці мотузки, лівою рукою затягнув петлю на шиї ОСОБА_6 , водночас правою рукою притиснувши голову ОСОБА_6 до ліжка, утримував її у такому положенні, доки остання не перестала подавати ознаки життя спричинивши їй тяжкі, небезпечні для життя, тілесні ушкодження у виді механічної асфіксії внаслідок здавленняорганокомплекса шиї петлею при задушенні, м`яка странгуляційної борозни шиї переломів під`язикової кістки та щитовидного хряща гортані, крововиливів у м`яза шиї та кінчика язика, які привели до настання смерті ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

04.08.2023 о 22 годині 27 хвилин за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заплавка Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 20.12.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць, 26.04.2023 звільнений по відбуттю строку покарання.

05.08.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

25.10.2023 обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.115 КК України направлено для розгляду до Новомосковського міськрайонного суду.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 04.08.2023, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.08.2023, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 04.08.2023, протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_3 від 04.08.2023, протоколом огляду трупу ОСОБА_6 від 05.08.2023, висновками судових експертиз тощо.

07.08.2023 підозрюваному ОСОБА_3 слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 вересня 2023 року включно, який у подальшому неодноразово продовжувався.

Так, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.01.2025 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 на 60 діб.

На теперішній час продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені п. 1, п. 5, ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування вказаного запобіжного заходу та продовження його строку.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1, свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, а також не має законного джерела прибутку, усвідомлює, що у разі визнання його судом винуватим у вчиненні вказаного злочину його може буде засуджено судом до позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, тому існує можливість переховування останнього від суду з метою ухилення від покарання.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 20.12.2020 засуджений Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць, 26.04.2023 звільнений по відбуттю строку покарання, та підозрюється у вчиненні нового умисного злочину проти життя особи через три місяці після звільнення з місця відбуття покарання в період не погашеної судимості за вчинення умисного злочину, що свідчить про те, що існує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень у разі подальшого перебування на волі.

Застосування до ОСОБА_3 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинних діянь, у яких обвинувачується останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами, оскільки вони не зможуть достатньою мірою обмежити свободу його пересування та виконати цілі запобіжного заходу.

Одночасно ці обставини підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. На підставі вищевикладеного прокурор просить задовольнити клопотання та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на строк 60 днів.

Захисник просив відмовити в задоволені клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, та застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до клопотання прокурора, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, а також не має законного джерела прибутку, усвідомлює, що у разі визнання його судом винуватим у вчиненні вказаного злочину його може буде засуджено судом до позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, тому існує можливість переховування останнього від суду з метою ухилення від покарання.

Наявність ризику передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 20.12.2020 року засуджений Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць, 26.04.2023 звільнений по відбуттю строку покарання, та підозрюється у вчиненні нового умисного злочину проти життя особи через три місяці після звільнення з місця відбуття покарання в період не погашеної судимості за вчинення умисного злочину, що свідчить про те, що існує ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень у разі подальшого перебування на волі.

Суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні якого він обвинувачується.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_3 , ніж тримання під вартою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним застосувати обвинуваченому найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Аналізуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Заплавка Магдалинівського р-ну, Дніпропетровської області, громадянину України, у вигляді тримання під вартою продовжити, строком до 16 травня 2025 року включно.

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1