Справа № 199/2679/25
ВИРОК

іменем України

31.03.2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000564 від 25.12.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотий Колодязь Добропільського району Донецької області, громадянина України, пенсіонера, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України. № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Водій ОСОБА_5 25.12.2024, приблизно о 16:00 годині, керуючи автомобілем «ВАЗ 21112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись із допустимою в межах населеного пункту швидкістю згідно ПДР України (50 км/год.) по проїжджій частині вул. Гагаріна зі сторони вул. Алмазної в напрямку вул. Шевченко в м. Добропілля Донецької області, проїжджаючи в районі АЗС «Термінал», що розташована за адресою: м. Добропілля, вул. Гагріна 1-А, діючи необережно, в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

п.12.3. - «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,

проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, відповідно не реагуючи на зміни дорожньої обстановки, але маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та виявити пішохода ОСОБА_7 , своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого передньою лівою частиною керованого ним автомобіля «ВАЗ 21112», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїжджу частину зліва направо відносно напрямку руху вказаного автомобіля.

В результаті даної ДТП пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми з крововиливами під твердою мозковою оболонкою, з крововиливами під м`якими мозковими оболонками та в речовині головного мозку і мозочку з ділянками забиття, з крововиливами в шлуночки мозку, клінічний перебіг якої ускладнився набряком головного мозку з вторинними крововиливами в стовбурових відділах мозку, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа, які стали причиною її смерті о 08:00 годині 26.12.2024 року у відділенні КП "ДОКЛ ім. Мечникова" ДОР".

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав. Пояснив, що 25.12.2024 року, приблизно о 16:00 год., коли вже була темна пора доби, він на власному автомобілі їхав в м.Добропілля. Проїжджаючи в районі АЗС «Термінал», він відчув удар в передню ліву частину керованого ним транспортного засобу та побачив, що збив людину. На момент ДТП міське освітлення не працювало, під час руху він дивився праворуч, тому за дорожньою обстановкою зліва не слідкував, у зв`язку з чим не побачив пішохода, яке переходила проїзну частину зліва направо. Він відразу ж зупинився, викликав ШМД та поліцію. В подальшому він добровільно відшкодував витрати потерпілого на поховання його матері, на момент ДТП страхового полісу не мав. Щиро каявся у вчиненому.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і суд не має сумнівів у добровільності їх позиції, тому відповідно до ч.3 ст. 349 КК України визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні повністю доведена вина ОСОБА_5 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, а його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, при призначені обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке належать до категорії необережного тяжкого злочину, потерпілий в судовому засіданні підтвердив відшкодування обвинуваченим завданої йому шкоди, претензій до нього не має.

Розглядаючи питання про особу винного, суд враховує, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, є пенсіонером, вдівцем, на обліках у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, думки потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства, тому при призначенні покарання у виді позбавлення волі, міру якого слід визначити в мінімальній межі санкції ч.2 ст. 286 КК України, його можливо звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.

Крім того, враховуючи характер та обставини вчинення кримінального правопорушення, відсутність у обвинуваченого на момент ДТП страхового полісу, а також його невідворотні наслідки у вигляді смерті людини, ОСОБА_5 слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, що буде повною мірою відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, скасувавши арешт майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись ст.ст. 371, 373-374, ч.15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді 3 (трьох) позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні: транспортний засіб «ВАЗ 21112», реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , скасувавши арешт вказаного майна, накладений ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2023 року (справа 199/10901/24).

Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави витрати на залучення експерта для проведення:

- № СЕ-19/113-25/925-ІТ від 10.02.2025 в розмірі 2 387 гривень 70 копійок (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень сімдесят копійок);

- № СЕ-19/113-25/113-ІТ від 12.02.2025 в розмірі 2 387 гривні 70 копійок (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень сімдесят копійок).

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1