Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

24 грудня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/12655/23

Провадження № 11-кп/4815/500/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000038 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2024 року стосовно

ОСОБА_7 , котра народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в російській федерації , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України (далі - КК),

в с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2024 року ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за ч.1 ст. 111-2 КК на одинадцять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій строком п`ятнадцять років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання щодо арештованого майна у кримінальному провадженні.

Згідно цього вироку ОСОБА_7 перебуваючи до 14.04.2022 на посаді заступника директора з адміністративно-господарчої роботи Луганського обласного краєзнавчого музею та будучи ідеологічно проросійськи налаштованою особою, маючи умисел спрямований на пособництво державі-агресору з метою завдання шкоди Україні, перебуваючи у м. Старобільськ Луганської області та діючи всупереч вказівкам керівництва, відмовилась від евакуації з тимчасово окупованого м. Старобільськ Луганської області та в період часу з 28.02.2022 по квітень 2022 року перешкоджала проведенню евакуації експонатів вказаного музею шляхом невиконання відповідних вказівок керівництва музею та подальшою заміною замків у ньому.

Пізніше, у невстановлені досудовим слідством місці, дату та час, але після 14.04.2022, ОСОБА_7 , будучи ідеологічно проросійськи налаштованою особою, реалізуючи умисел спрямований на пособництво державі-агресору, надала добровільну згоду на призначення та у подальшому зайняла посаду завідувача Старобільським відділенням Луганського обласного краєзнавчого музею, так званої, «ЛНР», який діє на базі музейного приміщення і музейного зібрання Луганського обласного краєзнавчого музею (м. Старобільськ).

Надалі, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді завідувача Старобільським відділенням Луганського обласного краєзнавчого музею, так званої «ЛНР», діючи з метою впровадження та реалізації політики держави-агресора з насадження, популяризації та збереження загальноросійської культурної ідентичності та укріплення традиційних російських духовно-моральних цінностей, посилення впливу моделі «русского мира» на тимчасово-окупованій території Луганської області, метою якого є забезпечення культурної інтеграції з державою-агресором, у період часу з 19.08.2022 по 01.03.2023, забезпечила реалізацію проекту «Наши Традиции» шляхом його організації та надання приміщення очолюваного нею музею для проведення серії виставок, які підготовлені міністерством культури російської федерації та «Музеем Победы» за участі, так званого, «Міністерства культури, спорту і молоді «ЛНР». Інформація про реалізацію зазначеного проекту широко висвітлювалась у російських засобах масової інформації та на тимчасово окупованих територіях, як початок насадження та культурно-освітньої інтеграції населення, що залишилося проживати на тимчасово-окупованій території Луганської області з російськими цінностями, що є одним з елементів пропаганди, покликаний створити враження про спільність культурних традицій та культурної спадщини, а також задля насадження, популяризації та збереження російської культурної ідентичності, посилення впливу моделі «русского мира».

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 просить вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2024 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

На обґрунтовування своїх вимог апелянт зазначив, що вирок суду першої інстанції ухвалений з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає зокрема, що огляд сайту «Президентский фонд культурних инициатив", де також серед проектів зазначено «Наши традиции» та в описі до нього, що проект направлений на культурну інтеграцію і долучення мешканців «ЛНР» до російської культурно-історичної спадщини і традиції не є доказом доведеності вини ОСОБА_7 , оскільки обвинувачена не причетна до вказаного сайту, а також не надано доказів, що ОСОБА_7 має відношення до сайтів «Министерство культури, спорта и молодежи ЛНР» та «Победа РФ Российское информационное агентство», на яких розміщено статті про проект «Наши традиции».

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_4 про законність вироку та залишення його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 3 цієї статті передбачає, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Однак, ставлячи вимогу про скасування даного вироку та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , стороною захисту не було заявлено клопотання про повторне дослідження доказів із зазначенням підстав для такого дослідження.

Таким чином, в силу вимог ч.3 ст. 404 КПК, колегія суддів приймає до уваги докази, безпосередньо досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду, не даючи їм іншої оцінки, ніж надав місцевий суд.

Статтею 370 КПК встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 94 КПК, суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону, а його висновки щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України, за викладених у вироку обставин ґрунтуються на доказах, досліджених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, місцевим судом під час судового розгляду було допитано свідка ОСОБА_8 , яка до окупації м. Старобільськ Луганської області займала посаду завідуючої сектору в Луганському обласному краєзнавчому музеї, однак після окупації вказаного населеного пункту змушена була його покинути. Свідок повідомила, що ОСОБА_7 працювала на посаді заступника директора Луганського обласного краєзнавчого музею та після окупації м. Старобільськ Луганської області проявляла проросійську позицію, відмовившись від евакуації, та, згідно з інформаційними матеріалами, окупаційною владою ОСОБА_7 була призначена на посаду директором вказаного музею.

Також місцевим судом було допитано як свідка ОСОБА_9 , яка до окупації м.Старобільськ Луганської області обіймала посаду директором Луганського обласного краєзнавчого музею, однак весною 2022 року була змушена покинути м. Старобільськ Луганської області у зв`язку з його окупацією російською федерацією. Зазначила, що з 2014 року на посаду заступника директора Луганського обласного краєзнавчого музею обіймала ОСОБА_7 , яка після окупації м. Старобільськ Луганської області відмовлялася допомагати евакуювати фонди вищевказаного музею, всіляко закликала інших співробітників цього не робити, оскільки не бачила ніякої загрози від російської окупації та згодом сама відмовилася покинути тимчасово окуповану територію. Свідок вказала на те, що після окупації м. Старобільськ, ОСОБА_7 налагодила контакти з окупаційною владою та самоправно змінила замки у музеї, після чого евакуація музейних експонатів стала неможливою, а також пропонувала свідку залишитися на окупованій території та співпрацювати з окупаційною владою.

Окрім того, місцевим судом було досліджено акт огляд сайту «ФАН Федеральное агентство новостей», де наявна статтю від 20.10.2022 з назвою «Краеведческий музей в Старобельске избавляется от пронацистских выставок», у якій зазначено, що директор музею ОСОБА_10 розповіла журналістам про програму культурного «обновления», згідно якої колишні українські «пронацистски» виставки заміняються на російські, зокрема директор музею хвалиться, що їй вдалося, на відміну від інших музеїв «ДНР» і «ЛНР», зберегти «артефакти» російської історії, ОСОБА_10 також повідомила, що на її думку українська влада спотворювала історію. До вказаної статті додано відповідне інтерв`ю з особою титрованою, як «Глава филиала Краеведченского музея в Луганске ОСОБА_11 » та зовні схожою на ОСОБА_7 .

Відповідно до дослідженого акту огляду сайту «Луганский информационный центр», у статті від 19.08.2022 з назвою «Выставка лубка и хохломы открылась в Старобельске в рамках проекта «Наши традиции», яка міститься на цьому сайті, зазначено, що вказана виставка пройде у м. Старобільськ та реалізується в рамках російського проекту. До вказаної статті додано фотографії виставки із зображенням на їх фоні особи, зовні схожої на ОСОБА_7 .

Також відповідно до акту огляду соціальної мережі «ВКонтакте» профілю офіційної сторінки «ГУК ЛНР «Луганский краеведческий музей», виявлено на стіні публікацію від 12.10.2022 із розміщенням відповідного відеоматеріалу, у якому особа зовні схожа на ОСОБА_7 та титрована відповідно, дає в інтерв`ю у програмі «Утро Донбасса» повідомляє про виставку проведену у музеї Старобільська в рамках проекту «Наши традиции».

Згідно з актом огляду сайту «Победа РФ Российское информационное агентство», на цьому сайті виявлено статтю від 26.01.2023 у якій йдеться про реалізацію проекту «Наши традиции» у «Старобельском краеведческом музеи», а саме виставки, присвяченої ОСОБА_12 , про що повідомила завідуюча музею ОСОБА_10 , а також додано фотозображення особи, зовні схожої на ОСОБА_7 .

Окрім того, місцевим судом було досліджено ще ряд протоколів огляду мережі Інтернет, а саме сайтів «Министерство культуры, спорта и молодежи ЛНР», «ZOV ЛНР», «Победа РФ Российское информационное агентство», «Администрация Старобельского района Луганской Народной Республики» на яких були розміщенні статті, у яких фігурує ОСОБА_13 як директор Старобільського краєзнавчого музею.

Також місцевий суд дослідив протокол огляду соціальної мережі «ВКонтакте» профілю із нік-неймом « ОСОБА_11 », де виявлено фотозображення особи жіночої статі зовні схожої на ОСОБА_7 , у вказаному профілі зазначена дата та місце перебування, яке вказав автор сторінки: 18.01.1967, місце перебування: Старобільськ. На вказаній сторінці виявлено поширення російської пропаганди, а також фотографії ОСОБА_7 з представниками окупаційної влади «ЛНР», зокрема у вкладці «відео» виявлено відеоролик з назвою «25.03.2023 Типичная НОВОРОССИЯ с Кирилом Вышинским. Futurist.TV» де у вищевказаній програмі з російським пропагандистом бере участь ОСОБА_7 , яка значиться, як «заведующая филиалом «Старобельского краеведческого музея». Також у вказаному профілі 31.03.2022 о 16 год. 14 хв. розміщено пост у якому автор ( ОСОБА_7 ) зазначає, що вона прийняла участь у вказаній вище програмі та поділилася відповідним посиланням.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що особа ОСОБА_7 була встановлена та підтверджена сукупністю належних та допустимих доказів, у тому числі, показаннями свідків, які були особисто з нею знайомі, були її колегами, а тому апеляційні доводи захисника в цій частині є безпідставними.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що вказаний вирок ухвалено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а також закону про кримінальну відповідальність, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваного вироку та задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10 червня 2024 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3