н/п 1-кп/766/3462/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представників потерпілого (приватне підприємство «УКАН», ) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про повернення застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000610 від 18.04.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі КК України)

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2024 року стосовно обвинуваченого було визначено, як альтернативний запобіжний захід, заставу в розмірі 200 (двохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 605 600,00 гривень.

Відповідно до названої ухвали кошти, визначені як застава, було внесено ОСОБА_8 , як заставодавцем, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області №UA0001110 внесено кошти в сумі 605 600,00 гривень двома платіжками квитанція №4 в сумі 255 600,00 грн та квитанція №46895334 в сумі 350 000,00 грн.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 04.11.2024 року вищезазначена ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 24.09.2024 року скасована і ухвалено нове рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 із залишенням розміру застави, визначеного ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23.07.2024 року в розмірі 7 570 000,00 грн.

23.12.2024 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора про арешт вище зазначених коштів з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний термін з конфіскацією майна, а тому з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, прокурор вважає за необхідне накласти арешт на кошти, що внесені як заставу.

Суд, розглянувши у судовому засіданні клопотання та докази на підтвердження правомірності вимоги, заслухавши думку учасників судового провадженні, дійшов висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Проте згідно з приписами частини п`ятої цієї статті у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже, матеріали справи містять докази, що кошти, визначені як застава, було внесено ОСОБА_8 , як заставодавцем, на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області.

Відтак Суд вважає недоцільним накладати арешт на майно, яке не є власністю обвинуваченого, а тому не зможе забезпечити досягнення, передбаченної КПК мети без спричинення негативних наслідків для третіх осіб - власника цього майна.

Враховуючи вищевикладене, Суд дійшов висновку, що за даних обставин клопотання прокурора про арешт майна не підлягає задоволенню.

З цих підстав,

керуючись статтями 170-173, 369-372, 392, 395 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про арешт майна у вигляді коштів в сумі 605 600,00 гривень, внесені на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області №UA0001110, як заставу за обвинуваченого ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

2. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

3. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1