Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2348/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/1003/24
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

потерпілого: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000330 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Харитонівка Коростишівського району Житомирської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7( сім ) років .

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.

Строк покарання ОСОБА_6 ухвалено обчислювати з 07.07.2024, зарахувавши в строк відбування покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання про речові докази судом вирішено відповідно до ст. 100 КПК України та у апеляційній скарзі не оспорюється.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, 07.07.2024 близько 17 години ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 перебували на березі водойми, а саме річки Вив`янки, яка розташована неподалік вул. Сонячної в с. Харитонівка Харитонівської сільської територіальної громади, Житомирського району Житомирської області, де вживали спиртні напої та відпочивали.

Цього дня, у вказаному місці, близько 18 години у ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з ОСОБА_11 через те, що останній ображав словесно ОСОБА_13 . В ході даного конфлікту ОСОБА_6 штовхнув ОСОБА_11 та той в свою чергу штовхнув у відповідь ОСОБА_6 . Продовжуючи конфлікт ОСОБА_6 за допомогою лівої долоні завдав 1 удар лівою долонею в праву частину обличчя ОСОБА_11 , в свою чергу той завдав декілька ударів кулаком у відповідь по голові ОСОБА_6 .

В цей час місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 зі значною силою завдав 1 удар кулаком лівої руки в праву частину голови ОСОБА_11 , 1 удар кулаком правої руки в район лівого вуха та 1 удар кулаком лівої руки в праву бокову частину голови ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_6 почав боротися з ОСОБА_11 та під час боротьби ОСОБА_6 підвівшись завдав зі значною силою 1 удар кулаком лівої руки в праву частину голови ОСОБА_11 , 1 удар кулаком правої руки в бокову частину голови ОСОБА_11 , який від вказаних ударів втратив свідомість та впав на землю, після чого ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 завдав удар правою ногою по обличчю ОСОБА_11 , який лежав на землі без свідомості.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_11 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді черепно-лицевої травми, яка супроводжувалася крововиливами під оболонки головного мозку зі здавленням стовбура головного мозку, які знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 оскаржує вирок з підстав суворості призначеного ОСОБА_6 покарання. Просить вирок суду змінити в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, застосувати ст. ст. 69, 75, КК України та звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

На переконання апелянта при призначенні покарання суд не врахував пом`якшуючих покарання ОСОБА_6 обставин активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щирого каяття, відшкодування збитків, визнання вини.

Стверджує, що суд не в повній мірі врахував те що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його молодий вік, позитивну характеристику, працевлаштований.

Сторона захисту вказує, що спровокував конфлікт саме потерпілий, а у обвинуваченого не було наміру завдавати тяжких тілесних ушкоджень і це вийшло випадково.

Наголошує на тому, що обвинувачений сам зателефонував у поліцію та повідомив обставини вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, потерпілий не наполягав на суворому покаранні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, міркування потерпілого та прокурора, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З кримінального провадження вбачається, що суд призначаючи ОСОБА_6 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

При призначенні покарання ОСОБА_6 судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують його покарання - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, обставину, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав повністю, розкаюється, офіційно не працює, на обліку при наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, вибачився перед потерпілим, частково відшкодував збитки потерпілому, який при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

При цьому, правових підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за правилами ст. 69 КК України, місцевий суд не встановив, з чим погоджується і колегія суддів.

Суд апеляційної інстанції врахувавши обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки в результаті яких потерпілий ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання, яке є мінімальним, в межах санкції ч.2 ст.121 КК України, не можна розцінювати таким, що є очевидно несправедливим внаслідок його суворості.

Колегія суддів враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив бійку в стані алкогольного сп`яніння, сам її розпочав, спочатку штовхнув потерпілого, потім вдарив в обличчя, а після того, як ОСОБА_11 впав на землю та втратив свідомість обвинувачений продовжував наносити йому тілесні ушкодження, вдарив ногою в обличчя потерпілого, а тому доводи сторони захисту, що це було випадково, конфлікт спровокував потерпілий є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: