Провадження № 1-кс/487/6963/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 15.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001807 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2024 слідчий слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 15.10.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001807, звернулась до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором, в якому просила накласти арешт на майно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0001807 від 15.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль CHEVROLET EPICA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 ; автомобіль KIA CEE'D, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 ; автомобіль NISSAN SUNNY державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , № кузова НОМЕР_6 з забороною на відчуження та розпорядження майном.

Прокурор у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав заяву, в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001807 від 15.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нова Каховка Херсонської області, українки, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої у колабораційній діяльності, а саме у добровільному обранні громадянина України до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території., тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаюча на території м. Каховка Херсонської області, розуміючи факт захоплення населеного пункту збройними силами рф, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, будучи обізнаною, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, а порядок утворення органів законодавчої та виконавчої влади регулюється виключно Конституцією України та Законами України, свідомо поставила свої власні інтереси вище інтересів народу України, який став об`єктом збройної агресії з боку російської федерації та прийняла участь у незаконних виборах на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Так, громадянка України ОСОБА_4 , не пізніше 10.09.2023, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у порушення порядку, встановленого Конституцією України та Законами України, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Каховка Херсонської області, добровільно подала свою кандидатуру та набула статусу кандидата в депутати від всеросійської політичної партії «єдина росія» для подальшої участі у виборах депутатів до представницького органу влади держави-агресора рф - «ради депутатів Каховського муніципального округу І скликання».

Відповідно до рішення «Каховської територіальної виборчої комісії» від 10 вересня 2023 року №12/51 «Про результати виборів депутатів ради депутатів Каховського муніципального округу І скликання» ОСОБА_4 обрана депутатом «ради депутатів Каховського муніципального округу І скликання» за списком політичної партії «єдина росія».

У подальшому, ОСОБА_4 , 19.09.2023, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Каховка Херсонської області, прийняла участь у проведенні І сесії незаконного органу влади держави-агресора рф - «ради депутатів Каховського муніципального округу» як депутат від політичної партії російської федерації «єдина росія», де була обрана членом постійної комісії по промисловості, містобудуванню, розвитку інфраструктури та підтримки підприємництва «ради депутатів І скликання муніципального утворення - Каховський муніципальний округ».

Отже, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно була обрана депутатом до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території Каховського району Херсонської області, а саме «ради депутатів Каховського муніципального округу І скликання» за списком всеросійської політичної партії «єдина росія», обов`язки якого вона виконує з 10.09.2023.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у колабораційній діяльності, а саме добровільному обранні до незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

27.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

27.09.2024 в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано повідомлення ОСОБА_4 про підозру за ч. 5 ст. 111-1 КК України та оголошення із повістками про виклик до слідчого на 01.10.2024, 02.10.2024, 03.10.2024 до СУ ГУНП в Херсонської області.

В порядку ст. 52 КПК України підозрюваній ОСОБА_4 забезпечена участь захисника через Південний міжрегіональний центр з надання безоплатної вторинної правничої допомоги адвоката ОСОБА_5 .

Згідно інформації Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів ОСОБА_4 є власником транспортних засобів: автомобіля CHEVROLET EPICA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 ; автомобіля KIA CEE'D, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 ; автомобіля NISSAN SUNNY державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , № кузова НОМЕР_6 .

Санкцією частини 5 статті 111-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на викладене, у зв`язку з доведеністю існування достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, а також у зв`язку із доведеністю слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, щодо можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для його задоволення. При цьому слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної у кримінальному провадженні № 0001807 від 15.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль CHEVROLET EPICA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 ; автомобіль KIA CEE'D, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , № кузова НОМЕР_4 ; автомобіль NISSAN SUNNY державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , № кузова НОМЕР_6 з забороною на відчуження та розпорядження майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Каховської Окружної прокуратури ОСОБА_6 .

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1