Справа № 712/1026/25
Провадження № 1-кс/712/764/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представників власника майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника особи, яка подала клопотання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_8 , подане в інтересах ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг», про скасування арешту майна у вигляді заборони користування у кримінальному провадженні № 0000214,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть порушеного питання, що вирішується

На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання адвоката ОСОБА_8 , в якому він просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2025 у справі № 712/1026/25 у кримінальному провадженні № 0000214 від 11.06.2024, власником якого є ПрАТ «Смілянський машинобудівний завод», а саме із:

-колії № 1 від знаку «Межа під`їзної колії», стика рамної рейки СП № 10 (ПК 0+00,00) через СП № 101 (ПК 4+28,40), скидальний вістряк № 111 (ПК 4+63,60), СП 102 (ПК 4+73,10), СП № 103 (ПК 5+30,90), СП № 104 (ПК 5+95,30) до стійки мостового крану на рівні кін. мостового крану (ПК 7+49,0);

-колії № 2 від вістря гостряків стрілочного переводу СП № 102 (ПК 0+00,00) через СП № 108 (ПК 1+04,50) до точки (ПК 3+00,00), стосовно якої користувач зобов`язаний за власний рахунок протягом 3 (трьох) місяців після введення в експлуатацію колії № 2, здійснити перенесення колії № 2 від точки (ПК 3+00,00) шляхом встановлення лівого стрілочного переводу від вісі колії № 2 до точки мостового крану на рівні кінця мостового крану колія № 2 (ПК 5+03,00) за межі існуючої автодороги у відповідності до чинного законодавства та нормативних актів АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ»;

-колії № 3 від вістря гостряків СП № 103 (ПК 0+00,00) до упору (ПК 1+64,70);

-колії № 4 від вістря гостряків стрілочного переводу СП № 101 (ПК 4+28,40) через скидальний вістряк № 113 до вістря гостряків стрілочного переводу № 104 (ПК 5+95,30);

-колії № 6 від вістря гостряків СП № 108 (ПК 0+00,00) до упору (ПК 1+65,60).

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_8 зазначив, що на підставі договору спільного користування залізничними коліями від 06.08.2021 між ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» та ПрАТ «Смілянський машинобудівний завод», підприємство, яке він представляє, має рівні права з власником на використання зазначених залізничних колій. Обмеження користування цими коліями унеможливлює подачу вагонів до ремонтних приміщень, що призводить до фактичної зупинки діяльності ТОВ «ЛОГІСТОР-Вагонзавод», який здійснює технічне обслуговування та ремонт вагонів, що вкрай важливо для підтримки залізничної інфраструктури країни в умовах воєнного стану. Крім того, підприємство є значним платником податків, забезпечуючи робочими місцями понад 200 осіб.

Також заявник стверджує, що орган досудового розслідування не надав жодних документальних доказів, які б свідчили про невідповідність технічного стану колій встановленим нормам. У матеріалах справи відсутні висновки спеціалізованих експертних установ, які підтверджували б факт неналежного ремонту або експлуатації колій ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг». Відповідно до презумпції невинуватості, всі сумніви мають тлумачитися на користь особи, яка заявляє клопотання.

Представник підприємства наголошує, що договір про експлуатацію залізничних під`їзних колій між ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» та АТ «Укрзалізниця» від 08.12.2021 укладений у встановленому законом порядку, та немає доказів того, що документи, на підставі яких здійснювалася експлуатація, були підроблені чи сфальсифіковані. Заявник звертає увагу, що правоохоронні органи не надали жодних висновків експертиз, які б підтверджували факт підробки документів.

Накладення арешту є незаконним через відсутність у ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» статусу підозрюваного чи обвинуваченого.

ІІ. Позиції учасників справи

Представники товариства, в інтересах якого подано клопотання, ОСОБА_8 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що наразі розслідується кримінальне провадження за фактом недоброякісного, у порушення встановлених вимог, ремонту під`їзних залізничних колій, що могло створити небезпеку для життя людей. У рамках цього провадження накладено арешт на речові докази відповідні залізничні колії. Наразі необхідність в арешті у виді заборони ними користуватися не відпала, оскільки є ризик для життя та здоров`я людей у разі їх використання, а також необхідно провести залізнично-технічну експертизу.

Представник власника майна голова правління ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» ОСОБА_6 подав письмові заперечення на клопотання про скасування арешту майна, зазначивши, що ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» здійснило самовільну реконструкцію залізничних колій, що підтверджується актами перевірок. В результаті експлуатації колій у неналежному технічному стані відбулися аварійні ситуації (16.12.2023 один із вагонів самовільно викотився з території та спричинив ДТП на тимчасово регульованому залізничному переїзді; 28.08.2024 зійшли з колії 2 вантажних вагони). На цей час наявні загрози безпеці руху через самовільні зміни в інфраструктурі, зокрема, незаконну добудову колій без відповідних погоджень, у зв`язку з цим голова правління просив відмовити в задоволенні клопотання.

В судовому засіданні представники власника майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували з підстав наведених у письмовому запереченні.

ІІІ. Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Слідчими СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214 від 11.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 366 КК України, яке розпочато за заявою ПАТ «Смілянський машинобудівний завод» про те, що ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» надали технічну документацію для укладення договору, яка містить ознаки підробки. Також у межах указаного кримінального провадження досліджується питання порушення правил експлуатації залізничного транспорту шляхом проведення недоброякісного, у порушення встановлених вимог, ремонту під`їзних залізничних колій, що могло створити небезпеку для життя людей.

Ухвалою слідчого судді від 15.01.2025 у цьому кримінальному провадженні накладено арешт із забороною відчуження та розпорядження майном на залізничні колії, якими на підставі договору від 06.08.2021 між ПрАТ «Смілянський машинобудівний завод» та ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» користується ТОВ «ЛОГІСТОР-Вагонзавод», засновником якого ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг».

В подальшому 31.01.2025 слідчим суддею накладено арешт на вказане майно із забороною ним користуватися.

Ураховуючи мету і підставу арешту, а також доводи учасників провадження, слідчому судді відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України необхідно з`ясувати, чи відпала подальша потреба у подальшому застосуванні цього заходу або арешт накладено необґрунтовано.

Щодо обґрунтованості накладення арешту

Так, за змістом клопотання адвоката ОСОБА_8 , його доводи зводяться до того, що стороною обвинувачення не надано докази, які підтверджують вчинення кримінальних правопорушень, створення загрози для життя та здоров`я людей, перелічене вище майно використовує ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг», який не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 31.01.2025, слідчий суддя, оцінивши надані стороною обвинувачення докази, зробив висновок про можливість накладення арешту на майно ПрАТ «Смілянський машинобудівний завод» із забороною ним користування, оскільки воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку арешту майна з метою збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя відхиляє доводи особи, яка подала клопотання, про неможливість накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваною.

З приводу доводів адвоката ОСОБА_8 щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді через відсутність доказів вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає таке.

Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, які свідчать про необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя при розгляді клопотання про арешт не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення наявності складу кримінального правопорушення, вини у його вчиненні чи її відсутності. Не має встановлювати ці обставини і слідчий суддя при розгляді клопотання про скасування арешту майна, оскільки це відбувається на підставі дослідження повного обсягу доказової інформації за результатами повного судового розгляду. Тому відповідні доводи відхиляються слідчим суддею через їх необґрунтованість.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу й на те, що фактично арешт на майно накладено ухвалою слідчого судді від 15.01.2025, законність якої адвокатом ОСОБА_8 не ставиться під сумнів.

Щодо необхідності в подальшому застосуванні арешту майна із забороною користування

Аргументуючи клопотання, адвокат ОСОБА_8 акцентує увагу на тому, що обмеження користування коліями унеможливлює подачу вагонів до ремонтних приміщень, що призводить до фактичної зупинки діяльності ТОВ «ЛОГІСТОР-Вагонзавод», який здійснює технічне обслуговування та ремонт вагонів, що вкрай важливо для підтримки залізничної інфраструктури країни в умовах воєнного стану. Крім того, підприємство є значним платником податків, забезпечуючи робочими місцями близько 200 осіб.

Оскільки на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України 31.01.2025 клопотання про арешт майна розглядалося без участі представника ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» зазначені доводи не були оцінені слідчим суддею.

У свою чергу, заперечуючи проти задоволення клопотання, як сторона обвинувачення, так і представники власника майна подальшу необхідність в арешті у виді заборони користуватися майном обґрунтовують тим, що у разі використання колій, які не відповідають технічному паспорту, існує реальна загроза для життя і здоров`я людей, а також у вигляді інших тяжких наслідків.

Оцінюючи зазначені доводи, слідчий суддя звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Отже, законом визначено чіткий перелік цілей та завдань арешту майна, серед яких загроза безпеці громадян взагалі відсутня як підстава та завдання для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Тому подальший арешт майна лише з цих мотивів не буде відповідати вимогах кримінального процесуального законодавства.

Керуючись загальними засадами кримінального провадження (змагальність, диспозитивність) слідчим суддею створено необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та досліджено питання, які винесено на розгляд.

Оцінюючи доводи учасників справи, слідчий суддя дійшов висновку, що ні стороною обвинувачення, ні представниками власника майна не надано доказів, які давали б підстави стверджувати, що існує обґрунтований ризик того, що використання колій призвело чи може призвести до серйозних негативних наслідків.

Так, відстоюючи свою позицію, представники власника майна наголошували на тому, що в результаті експлуатації колій у неналежному технічному стані відбулися аварійні ситуації 16.12.2023 один із вагонів самовільно викотився з території та спричинив ДТП на тимчасово регульованому залізничному переїзді; 28.08.2024 зійшли з колії 2 вантажних вагони.

Проте, недивлячись на те, що з часу цих подій минув значний час, протягом якого можливо було визначитися з їх причинами, доказів того, що вони сталися саме внаслідок порушень під час експлуатації колії ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» чи ТОВ «ЛОГІСТОР-Вагонзавод» слідчому судді не надано.

Натомість адвокатом ОСОБА_8 долучено відповідь від 19.02.2025 на адвокатський запит, підписану заступником директора з інфраструктури АТ «Укрзалізниця» та заступником начальника служби роботи станцій (з оперативної роботи) АТ «Укрзалізниця», згідно із якою у 2024 році на під`їзній колії, яка перебуває на балансі ПрАТ «Смілянський машинобудівний завод» та знаходиться у спільному користуванні з ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» зафіксовано одну транспорту подію самовільний вихід вагона з колії № 2 з наступним сходженням їх на скидальному гостряку № 113 з причин недостатнього закріплення вагонів складачем поїздів ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг», який закріпив вагони одним гальмовим башмаком замість двох, як це передбачено відповідною інструкцією.

Отже, наведена у цій відповіді інформація спростовує твердження представників власника майна щодо причини виходу вагонів із колії.

Також адвокатом ОСОБА_8 надано копію акту від 17.02.2025, складеного заступником директора ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» ОСОБА_9 та шляховим майстром ВСП Черкаська дистанція колії № 6 Одеської залізниці ОСОБА_10 , відповідно до якого стан колії та стрілочних переводів відповідає вимогам Інструкції з улаштування та утримання колій залізниць України (ЦП 0269) та іншим нормативним актам, знаходиться в придатному стані до експлуатації, не загрожує безпеці руху та життю людей.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що відповідно до матеріалів заперечення на клопотання представникам ПрАТ «Смілянський машинобудівний завод» про проведення ремонтних робіт, які не відповідають технічному паспорту, було відомо ще з січня 2024 року, як і те, що колії фактично використовує ТОВ «ЛОГІСТОР-Вагонзавод», а не сторона договору ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг», однак ними не ініційовано судове провадження, пов`язане з виконанням умов договору спільного користування під`їзними коліями, як і відсутні з цього приводу (принаймні їх не надано слідчому судді) висновки органу нагляду (контролю) за безпекою на транспорті.

Згідно з ухвалою слідчого судді від 31.01.2025 арешт на майно накладено у зв`язку з тим, що слідчим було доведено, що у разі не накладення арешту із забороною користування майном, вказані речові докази можуть бути пошкоджені, зіпсовані, знищені чи приховані від органів досудового розслідування.

Такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є триваючим втручанням у право власності, - а іноді й у право на свободу підприємницької діяльності, - тому рішення, навіть правильне, яке встановлює арешт майна, може з часом втратити свою обґрунтованість в результаті зміни обставин, які правомірність такого арешту обґрунтовували.

Це може потребувати зміни в режимі арешту майна і навіть його скасування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Згідно із ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вирішуючи питання щодо необхідності в подальшому застосуванні арешту майна із забороною користування, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема правову позицію у справі «AKSHIN GARAYEV v. AZERBAIJAN» від 02.02.2023, заява № 30352/11. Власник приватної компанії скаржився на те, що постійне і тривале утримання майна, що належить його компанії, в якості речових доказів у кримінальному провадженні, порушувало його право на мирне володіння своїм майном. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що оскільки утримання майна заявника як доказу є заходом, який тимчасово обмежує користування та розпорядження майном, цей захід має бути передбачений національним законодавством, переслідувати законну мету та бути їй пропорційним. Водночас також повинно існувати розумне співвідношення пропорційності між засобами, що застосовуються, і метою, яку прагнуть досягти будь-які заходи, що застосовуються державою, в тому числі заходи, спрямовані на контроль за використанням майна приватної особи. Ця вимога виражається в понятті «справедливого балансу», який повинен бути досягнутий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав особи. Для того, щоб визначити пропорційність відповідного заходу, необхідно враховувати його тривалість, а також його необхідність з огляду на хід кримінального провадження, наслідки його застосування для відповідної особи та рішення, прийняті органами влади у зв`язку з цим.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження після накладення арешту на майно слідчим 18.02.2025 за участю відповідних спеціалістів із застосуванням відеокамери проведено огляд під`їзних колій. У протоколі огляду, серед іншого, зафіксовано, що зі слів представника Черкаської дистанції колій оглянуті колії відповідають вимогам та придатні для експлуатації. Щодо придатності поворотного кола зазначений працівник відповіді не зміг надати. Зі слів прокурора на теперішній час у кримінальному провадженні вирішується питання щодо проведення відповідної експертизи.

На думку слідчого судді після проведення огляду колій та фіксації відповідних об`єктів, у тому числі за допомогою технічних засобів, ураховуючи неспростовані доводи адвоката ОСОБА_11 про те, що заборона в користуванні коліями фактично призупинила підприємницьку діяльність товариства, на якому працюють близько 200 осіб, подальша дія зазначеного обмеження буде порушувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та інтересами учасників провадження, оскільки користувач майна нестиме надмірний тягар у виді неможливості здійснення законної підприємницької діяльності, що суттєво позначиться на інтересах трудового колективу.

З огляду на вказане, слідчий судді дійшов висновку, що арешт майна у виді заборони його відчуження та розпорядження, накладений ухвалою слідчого судді від 15.01.2025, здатний забезпечити виконання завдань та цілей цього заходу забезпечення, а арешт майна у виді заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді від 31.01.2025, потрібно скасувати через відсутність необхідності в подальшому його застосуванні.

Керуючись, ст.170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання адвоката ОСОБА_8 , подане в інтересах ТОВ «ЛОГІСТОР-Інжиніринг» про скасування арешту майна задовольнити.

2.Скасувати арешт майна у вигляді заборони користування, який був накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2025 у справі № 712/1026/25 у кримінальному провадженні № 0000214 від 11.06.2024, власником якого є ПрАТ «Смілянський машинобудівний завод», а саме із:

-колії № 1 від знаку «Межа під`їзної колії», стика рамної рейки СП № 10 (ПК 0+00,00) через СП № 101 (ПК 4+28,40), скидальний вістряк № 111 (ПК 4+63,60), СП 102 (ПК 4+73,10), СП № 103 (ПК 5+30,90), СП № 104 (ПК 5+95,30) до стійки мостового крану на рівні кін. мостового крану (ПК 7+49,0);

-колії № 2 від вістря гостряків стрілочного переводу СП № 102 (ПК 0+00,00) через СП № 108 (ПК 1+04,50) до точки (ПК 3+00,00), стосовно якої користувач зобов`язаний за власний рахунок протягом 3 (трьох) місяців після введення в експлуатацію колії № 2, здійснити перенесення колії № 2 від точки (ПК 3+00,00) шляхом встановлення лівого стрілочного переводу від вісі колії № 2 до точки мостового крану на рівні кінця мостового крану колія № 2 (ПК 5+03,00) за межі існуючої автодороги у відповідності до чинного законодавства та нормативних актів АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ»;

-колії № 3 від вістря гостряків СП № 103 (ПК 0+00,00) до упору (ПК 1+64,70);

-колії № 4 від вістря гостряків стрілочного переводу СП № 101 (ПК 4+28,40) через скидальний вістряк № 113 до вістря гостряків стрілочного переводу № 104 (ПК 5+95,30);

-колії № 6 від вістря гостряків СП № 108 (ПК 0+00,00) до упору (ПК 1+65,60).

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1