У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в Ужгороді клопотання засудженого ОСОБА_3 , 30.12.2004 про звільнення від покарання у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.08.2023 року /справа №461/5531/23, провадження 1-кп/461/572/23/ у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», оскільки він своїми умисними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2800,00 грн.

Позиції сторін кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні у задоволенні клопотання засудженого просив відмовити.

Представник ДУ «Закарпатської установи відбування покарань №9» в судове засідання не з`явився.

Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

З особової справи №145-К-23 відносно засудженого ОСОБА_3 судовим розглядом встановлено, що засуджений ОСОБА_3 конвойований до Державної установи «Закарпатська установи відбування покарань №9» відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 18.04.2024.

Судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.08.2023 року /справа №461/5531/23, провадження 1-кп/461/572/23/, який набув законної сили 11.09.2023 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Згідно зазначеного вироку ОСОБА_3 21.05.2023 року приблизно о 05 год. 10 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, під час дій воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації на території України з 05:30 год. по 24.02.2022, який продовжено до 19.08.2023 року, шляхом пошкодження ралокасет, проник у приміщення (кіоск) «Шаурма Львів», що знаходиться в оренді ФОП ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав особисті речі ОСОБА_5 , а саме: планшет марки «HUAWEI», модель «AGS-L09», вартістю 2500 грн., що знаходився у тримачі на робочій поверхні стола та грошові кошти в сумі 300 гривень, які знаходились під робочою поверхнею стола у коробці, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними, умисними діями ОСОБА_3 заподіяв магазину ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на загальну суму 2800 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якої є «вчинена в умовах воєнного стану».

На час, до якого відносяться інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_7 діяння, положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України №1449-VI від 04.06.2009 у 2023 році на час, до якого відносяться інкриміновані ОСОБА_7 діяння, крадіжка чужого майна вважалася дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто 268 грн. 40 коп. (у 2023 році), то наставала кримінальна відповідальність.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Враховуючи підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України яким передбачено, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку, а два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року (розмір податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року становив 1342,00 грн.), то два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 грн х2=2684 грн.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч. 6ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Однак, оскільки вартість майна, за викрадення якого ОСОБА_7 засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.08.2023 року /справа №461/5531/23, провадження 1-кп/461/572/23/ за ч. 4 ст. 185 КК України, перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2023 рік 2684 грн., вказане діяння не може бути визнано дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням злочином і не може бути декриміналізовано відповідно до Закону № 3886-ІХ.

Таким чином, клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 11.08.2023 року /справа №461/5531/23, провадження 1-кп/461/572/23/, у зв`язку з набранням чинності Законом України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_8