Провадження №11-кп/824/3028/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.09.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10.09.2024 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 / п`яти / років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду, 14.09.2024 року приблизно о 13 год ОСОБА_8 перебував поблизу нежитлового будинку по вул. Будівельників у м. Києві, де на землі знайшов згорток, обмотаний клейкою стрічкою синього кольору, всередині якого знаходився пакет із полімерного матеріалу з пазовим замком із кристалоподібною речовиною білого кольору всередині, підняв його із землі та, роздивившись його вміст, впевнився, що даний пакет містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, чим незаконно придбав указану психотропну речовину, після чого помістив її до кишені та став незаконно зберігати при собі без мети збуту.

Того ж дня о 13 годині 32 хвилині,за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 10, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_8 , який повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, яку в подальшому було вилучено.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-24/53241-НЗПРАП від 18.09.2024 року, надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР. Маса РVР у речовині становить 0,294 г. РVР, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено. Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - РVР, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,15 г.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання, на підставі ст. 71 КК України, у виді 5 років 1 дня позбавлення волі.

Захисник посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, оскільки ОСОБА_8 щиро розкаюється у скоєному, перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги захисника за яких він просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом визнано рецидив злочинів.

Із огляду на зазначене, місцевий суд обґрунтовано дійшов до висновку, про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, з чим погоджується колегії суддів.

На переконання колегії суддів, призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_8 з огляду на вимоги статей 50, 65 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність та відповідає основній його меті як заходу примусу.

Крім того, судом першої інстанції, обгрунтовано, у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 вересня 2024 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Підстав вважати призначене покарання невідповідним ступеню тяжкості та особі обвинуваченого, як зазначає захисник, апеляційним судом не встановлено.

Положеннями ч. 2 ст. 404 КПК України визначено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Так, колегія суддів вважає, що місцевим судом помилково визнано обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 - рецидив злочинів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

Водночас, в п. 2-4, 6-9, 13 ч. 1 ч. 2, 4 ст. 67 КК України Законом № 2617-VIII від 22.11.2018 слово «злочин» замінено словами «кримінальне правопорушення».

Аналіз зазначених норм законодавства України про кримінальну відповідальність у їх системному взаємозв`язку та з нормами міжнародного права дає підстави для висновку, що передбачені в п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжуючі покарання обставини (вчинення злочину повторно та рецидив злочинів) законодавець поширив лише на кримінальні правопорушення, вчинені у формі злочинів.

Так, дії ОСОБА_8 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, що у відповідності до вимог ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

З урахуванням вищевикладеного та наведених положень чинного кримінального законодавства вбачається, що суд не мав підстав для встановлення в оскаржуваному вироку рецидиву злочинів обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , однак зробив це, чим застосував закон, який не підлягає застосуванню, що є підставою для зміни вироку в цій частині, оскільки цим не погіршується становище обвинуваченого.

В той же час, колегія суддів зауважує, що виключення обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_8 - рецидиву злочинів, не є підставою, у даному випадку, для пом`яшення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід змінити, виключивши з мотивувальної частини вироку суду посилання на обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України - змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку посилання на обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - протягом трьох місяців з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: