Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/8306/24
У Х В А Л А

20.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів клопотання прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000579 від 13.09.2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263, ч. 4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи умисно умисно, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, незаконно придбав шляхом знайденого металевий предмет, ззовні схожий на кастет, який помістив до кишені шортів.

В подальшому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що знайдений ним металевий предмет, ззовні схожий на кастет, є кастетом, вільний обіг якого заборонений, всупереч встановленим правилам та порядку зберігання і носіння холодної зброї, помістив його до правої кишені своїх шортів та носив при собі до виявлення та законного вилучення цього кастету від ОСОБА_4 під час його перебування на площі Миру в м. Виноградів Берегівського району працівниками відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, а саме до 04 годин 20 хвилин 13 вересня 2024 року. Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-24/9811- ХЗ від 17.09.2024, вилучений 13.09.2024 від ОСОБА_4 під час огляду місця події працівниками поліції предмет є кастетом, що відноситься до категорії холодної зброї ударно - дробильної дії, виготовлений саморобним способом.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, 30 жовтня 2024 року, близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , в період дії правового режиму воєнного стану введеного у дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із змінами якими, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 29 жовтня 2024 року строком на 90 діб тобто до 07 лютого 2025 року), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, з метою збагачення за рахунок чужого майна, через незачинені ворота, проник на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , та в подальшому, через незачинені на замок вхідні двері - проник до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , проникнувши до квартири АДРЕСА_4 , вважаючи, що сторонні особи в приміщенні відсутні, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, почав обшукувати приміщення вказаної квартири. Однак, у цей час, його дії були викриті неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час перебувала у цій квартирі за місцем свого проживання. Незважаючи на присутність неповнолітньої ОСОБА_7 , яку ОСОБА_4 побачив, і яка в той час знаходилась поруч, ОСОБА_4 підійшов до неї, і з метою уникнення його затримання та викриття, усупереч волі ОСОБА_7 , наказав їй стати в куток кімнати і не рухатись та не подавати будь-яких звуків.

Після цього, перебуваючи в кухонному приміщенні, ОСОБА_4 підійшов ззаду до ОСОБА_7 , та обмежуючись прикладенням певних зусиль лише безпосередньо для залякування, обгорнув своєю правою рукою навколо шиї ОСОБА_7 , після чого відпустив.

В подальшому, перебуваючи у приміщенні цієї квартири, у присутності ОСОБА_7 та усвідомлюючи, що ОСОБА_7 бачить його дії, близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 відкрито викрав з різних місць приміщення цієї кварти : кухонний ніж з дерев`яним руків`ям, пристрій для заточування ножів з дерев`яним руків`ям, мобільний телефон марки «TECNO Т454», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , набір фрез для манікюру, пристрій для куріння марки « IQOS », 8 флаконів лаків для нігтів, чотири желейні конфети у вигляді ока; брелок для ключів у вигляді ведмедика з написом « I love сопу» та дитячий браслет з бісеру, та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки від 31.10.2024, вартість викраденого ОСОБА_4 майна становить 2327,6 (дві тисячі триста двадцять сім гривень шістдесят копійок), чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2327,6 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло вчинений в умовах воєнного стану.

Обвинуваченим у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , громадянин України, українець, з середньою освітою, не працюючий, одружений, раніше судимий.

На даний час, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних ч. 2 ст. 263 ч. 2 ст. 194 КК України, перебуває на розгляді Виноградівського районного суду.

Стосовно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні 31.10.2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варто строком до 28.12.2024 включно.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця події протоколом допиту потерпілого та іншими.

Стаття 176 КПК України визначає, що до підозрюваних осіб можна застосувати один з таких видів запобіжних заходів з метою сприяння не ухиленню підозрюваного від слідства та суду, та невчиненням ним інших кримінальних правопорушень, а саме: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.Відповідно до положень ст. 177 КГЖ України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідка, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

Відповідно до ст. 177 КПК України з метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає

можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути постійне місце проживання.

Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 1 77 КПК України, є те що ОСОБА_4 під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до,- кримінальної відповідальності, існують ризики переховування у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.

Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та понятими та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Знаходячись на волі підозрюваний ОСОБА_4 зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Феррарі Браво проти Італії", затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального правопорушення слідчий суддя повинен встановити лише наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину, тобто, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною з точки зору об`єктивного спостерігача та не вирішує питання доведеності винуватості особи у вчиненні злочину, не оцінює докази з точки зору їх допустимості, достатності, взаємозв`язку, не вирішує інші питання, що вирішуються під час судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року, ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.

У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення тяжкого злочину, до якого може бути застосовано виключно покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років.

Так у ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що ОСОБА_8 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно врахувати вимоги п.п. З, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу підозрюваного з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Частиною 3 ст. 183 КПК України встановлено, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених Кодексів.

Разом з цим, відповідно до ст.183 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення опираючись на зібрані в ході проведення досудового розслідування докази, вважає за необхідне враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наявні обставини, продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 так як такі ним дотримані не будуть.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, з тих підстав, що ризики, які були враховані судом при обранні попереднього запобіжного заходу ОСОБА_4 надалі існують, а тому є всі підстави для продовження строку запобіжного заходу утримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , просили суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи та заперечення сторін кримінального провадження, дослідивши докази у даному клопотанні, суд прийшов до наступного.

Досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні встановлено наступне.

ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, діючи умисно умисно, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, незаконно придбав шляхом знайденого металевий предмет, ззовні схожий на кастет, який помістив до кишені шортів.

В подальшому, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що знайдений ним металевий предмет, ззовні схожий на кастет, є кастетом, вільний обіг якого заборонений, всупереч встановленим правилам та порядку зберігання і носіння холодної зброї, помістив його до правої кишені своїх шортів та носив при собі до виявлення та законного вилучення цього кастету від ОСОБА_4 під час його перебування на площі Миру в м. Виноградів Берегівського району працівниками відділення поліції №1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, а саме до 04 годин 20 хвилин 13 вересня 2024 року. Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-24/9811- ХЗ від 17.09.2024, вилучений 13.09.2024 від ОСОБА_4 під час огляду місця події працівниками поліції предмет є кастетом, що відноситься до категорії холодної зброї ударно - дробильної дії, виготовлений саморобним способом.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, 30 жовтня 2024 року, близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , в період дії правового режиму воєнного стану введеного у дію Указом Президента України від 24 лютого 2022 року за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (із змінами якими, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 29 жовтня 2024 року строком на 90 діб тобто до 07 лютого 2025 року), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи прямий умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, з метою збагачення за рахунок чужого майна, через незачинені ворота, проник на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , та в подальшому, через незачинені на замок вхідні двері - проник до квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 , проникнувши до квартири АДРЕСА_4 , вважаючи, що сторонні особи в приміщенні відсутні, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, почав обшукувати приміщення вказаної квартири. Однак, у цей час, його дії були викриті неповнолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час перебувала у цій квартирі за місцем свого проживання. Незважаючи на присутність неповнолітньої ОСОБА_7 , яку ОСОБА_4 побачив, і яка в той час знаходилась поруч, ОСОБА_4 підійшов до неї, і з метою уникнення його затримання та викриття, усупереч волі ОСОБА_7 , наказав їй стати в куток кімнати і не рухатись та не подавати будь-яких звуків.

Після цього, перебуваючи в кухонному приміщенні, ОСОБА_4 підійшов ззаду до ОСОБА_7 , та обмежуючись прикладенням певних зусиль лише безпосередньо для залякування, обгорнув своєю правою рукою навколо шиї ОСОБА_7 , після чого відпустив.

В подальшому, перебуваючи у приміщенні цієї квартири, у присутності ОСОБА_7 та усвідомлюючи, що ОСОБА_7 бачить його дії, близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_4 відкрито викрав з різних місць приміщення цієї кварти : кухонний ніж з дерев`яним руків`ям, пристрій для заточування ножів з дерев`яним руків`ям, мобільний телефон марки «TECNO Т454», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , набір фрез для манікюру, пристрій для куріння марки « IQOS », 8 флаконів лаків для нігтів, чотири желейні конфети у вигляді ока; брелок для ключів у вигляді ведмедика з написом « I love сопу» та дитячий браслет з бісеру, та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Згідно висновку експерта про вартість об`єкта оцінки від 31.10.2024, вартість викраденого ОСОБА_4 майна становить 2327,6 (дві тисячі триста двадцять сім гривень шістдесят копійок), чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2327,6 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло вчинений в умовах воєнного стану.

Обвинуваченим у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та офіційно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , громадянин України, українець, з середньою освітою, не працюючий, одружений, раніше судимий.

На даний час, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних ч. 2 ст. 263 ч. 2 ст. 194 КК України, перебуває на розгляді Виноградівського районного суду.

Стосовно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні 31.10.2024 року слідчим суддею Виноградівського районного суду по справі №299/7481/24, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варто строком до 28.12.2024 року включно.

Встановлено, що ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, не зменшилися.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені наслідками для конкретних осіб, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, враховуючи наведене і зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок про необхідність продовження до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення вищевказаних ризиків.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останнього переховуватися від суду,незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення,за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

З врахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, необхідно продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого строком на 60 діб.

Керуючись ст.331, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити термін дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме по 18.02.2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1