Справа № 462/369/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/189/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 січня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

встановила:

даною ухвалою клопотання задоволено.

Застосовано до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000052 від 17.01.2025 року ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали по 17.03.2025 року включно.

Визначено ОСОБА_7 заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151400 грн., яку підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на депозитний рахунок для внесення застави (UA0000757; отримувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м.Київ).

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду, слідчого судді, процесуального прокурора та слідчого за першою вимогою;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3)не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

4)утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

5)здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо підозрюваний ОСОБА_7 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_6 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала слідчого судді була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 177, 178, 183 та 194 КПК України, оскільки суд не об`єктивно дослідив обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, не належно дав оцінку особі підозрюваного, обставинам вчинення кримінального правопорушення та ризикам на які посилався прокурор, а тому за своїм видом обраний запобіжний захід є несправедливим через суворість, а визначений судом розмір застави непомірним.

Звертає увагу на те, що підозрюваний при допиті визнав свою вину та щиро покаявся у вчиненому.

Крім цього, хоче відшкодувати шкоду як матеріальну так і моральну.

Зазначає, що підозрюваний є військовослужбовцем, та з квітня місяця 2022 року по теперішній час брав участь в активних бойових діях, тривале перебування в бойовій обстановці відобразилось на емоційному стані ОСОБА_7 , а тому такий вчинив необдуманий вчинок.

Зауважує, що сума матеріальної шкоди є незначною.

Зазначає, що у ОСОБА_7 , наявні міцні соціальні зв`язки, оскільки такий має двох дітей, один з яких є неповнолітнім та перебуває на утриманні підозрюваного, багато родичів та друзів.

Окрім того, ОСОБА_7 має багато товаришів по військовій службі.

Захисник ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання апеляційного суду не прибув. Водночас в апеляційній скарзі просить розгляд справи проводити без його участі.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила апеляційну скаргу, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як визначено ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За визначенням ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, п. 5 ч.2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.4 ст.186 КК України, що підтверджується зібраними на даний час доказами.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» дав визначення терміну «обґрунтована підозра», вказавши, що це означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На переконання колегії суддів, зібрані органом досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

17.01.2025 року ОСОБА_7 затримано на підставі ст.208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.296 КК України.

При цьому, під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Колегія суддів, перевіривши матеріали за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Слідчий суддя обґрунтовано зазначив у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, що враховуючи специфіку кримінальних правопорушень, за якими оголошено підозру, конкретні обставини, мотиви, час і місце скоєння таких та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального проступку та тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, розлучений, військовослужбовець, слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, встановлено, що ОСОБА_7 , будучи засудженим 11.11.2024 року знову підозрюється у вчиненні 17.01.2025 року кримінальних правопорушень, тобто за два місяці після проголошення вироку, що свідчить про системність його злочинних дій, небажання підозрюваного стати на шлях виправлення, а продовжувати злочинну діяльність.

Крім того, Городоцьким районним судом Львівської області здійснюється судовий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1, ст.390-1 КК України (справа №441/393/21), в якому ухвалою суду від 30.05.2022 року судове провадження зупинено до звільнення ОСОБА_7 з військової служби.

Також встановлено, що постановою Іванківського районного суду Київської області від 24.12.2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП за обставин того, що він 08.12.2024 року о 11.30 год. в магазині «Продукти», що на вул.Яблунева, 107 у с.Рагівка, в громадському місці, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_9 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Тому, враховуючи наведене, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, наявні всі підстави стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, може переховуватись від органів досудового розслідування, і в подальшому суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків.

Жодних обставин, які б свідчили про неможливість утримання ОСОБА_7 під вартою, так і про допущення при розгляді даного клопотання процесуальних порушень, під час апеляційного розгляду встановлено не було.

Посилання адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі на те, що підозрюваний при допиті визнав свою вину та щиро покаявся у вчиненому, хоче відшкодувати шкоду як матеріальну так і моральну, на переконання колегії суддів, не спростовують висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відповідно необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, колегією суддів не можуть бути враховано, оскільки з врахуванням висунутої підозри вказане жодним чином не зменшує існування встановлених ризиків, а навпаки надасть йому змогу уникнути кримінальної відповідальності.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді також не спростовують.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 січня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді