Справа № 301/989/25
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

"16" квітня 2025 р. м. Іршава

Слідча суддя Іршавського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава клопотання слідчого СВ Відділення поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, що внесене 26 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000552, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», громадянина України, раніше не судимого, не одруженого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и л а :

16 квітня 2025 року до слідчої судді Іршавського районного суду Закарпатської області звернувся з клопотанням слідчий СВ ВП №1 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000552 від 26.11.2024 року.

Клопотання мотивовано тим, що 17.10.2023 року громадянин України ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією, на особливий період.

Відтак, з моменту призову ОСОБА_4 на військову службу за мобілізацією, на особливий період, та його відправлення до військової частини НОМЕР_1 , тобто з 17.10.2023 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Натомість солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби, вимог статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, за таких обставин.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період, перебуваючи у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, в умовах воєнного часу, 25.07.2024 року не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 без поважних причин, та був відсутній без поважних причин на військовій службі по 14.04.2025 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

14 квітня 2025 року о 20:50 годин ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

15 квітня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

Указом Президента України введено воєнний стан та на території України ведуться бойові дії, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину в умовах воєнного стану, не дивлячись на проходження військової служби, може переховуватись, в тому числі, на території тимчасово непідконтрольній українській владі та має реальні можливості покинути територію України з цією метою поза межами пункту пропуску через державний кордон України.

Слідчий ОСОБА_6 також просив врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, оскільки серед громадян України може скластися хибне враження безкарності, недолугості правоохоронної системи в цілому, а також створить передумови для вчинення військовослужбовцями аналогічних кримінальних правопорушень, що матиме наслідком підрив авторитету Збройних Сил України, ухилення громадян України та військовослужбовців від виконання ними конституційних обов`язків щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України та підрив боєздатності армії - Збройних Сил України в умовах прямої збройної агресії російської федерації.

З метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий ОСОБА_6 просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб без можливості внесення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів за ст.407 КК України, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не передбачено.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, що забезпечить йому можливість продовження лікування після поранення.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав, що підстав обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою не має, оскільки ОСОБА_4 є учасником бойових дій та особою, яка отримала поранення і має продовжити лікування. Просив застосувати інший, менш суворий запобіжний захід, або визначити розмір застави.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника з приводу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до таких висновків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваний ОСОБА_4 є раніше не судимим.

Згідно з ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Отже, підозрюваний ОСОБА_4 є особою, відносно якої відповідно до вимог ст.183 ч.2 п.4 та ст.176 ч.8 КПК України може бути обрано запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, слідча суддя зважає на відсутність законодавчого визначення поняття « обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення.

При цьому, слідча суддя бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені у клопотанні слідчого ОСОБА_6 дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Розглядаючи питання щодо наявності ризиків, визначених у ч.1 ст.177 КПК України, слідча суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення) під час введеного в Україні воєнного стану.

Згідно протоколу затримання від 14.10.2025 року, 14 квітня 2025 року о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_4 затримано за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку ст.208 КПК України (а.с. 47-50).

За час проходження військової служби підозрюваний ОСОБА_4 характеризується негативно (а.с. 32).

Зазначені обставини в сукупності свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій підозрюваного ОСОБА_4 і вказують на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду та ризику перешкоджання кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, оскільки підозрюваний не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини без поважних причин.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, слідча суддя враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема, ускладнює належний виклик особи, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Вказане дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи продовжити вчиняти злочин, у якому підозрюється, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тим самим буде перешкоджати швидкому та об`єктивному розслідуванню.

На думку слідчої судді, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у повній мірі відповідає нормам КПК України та фактичним обставинам злочину.

Оскільки існують ризики, передбачені ст.177 ч.1 п. 1, 4, 5 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи положення ст.183 ч.2 п.4 та ст.176 ч.8 КПК України, слідча суддя вважає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підставним і таким, що підлягає задоволенню.

Законом України №4220-IX від 15.01.2025 року «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який набрав чинності 06.02.2025 року, затверджено Указ Президента України №26/2025 від 14.01.2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Згідно з абзацом 8 частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-4421 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні в умовах воєнного стану злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча суддя, відповідно до абзацу 8 ч.4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави.

Керуючись ст. 176-178, 183, 194, 309 КПК України,

у х в а л и л а :

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 червня 2025 року включно.

Виконання ухвали доручити Відділенню поліції №1 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1