В И Р О К

іменем України

Справа № 126/1764/23

Провадження № 1-кп/126/69/2025

"24" березня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄДРСР за № 0000132 від 11.07.2023 та за №0000129 від 09.07.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , уродженки с.Пиків Калинівського району Вінницької області та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, заміжньої, непрацюючої, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08.07.2023 близько 20 год. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_2 , затіяла бійку із сусідкою ОСОБА_7 в ході якої до них підійшла ОСОБА_6 та почала розбороняти останніх. Коли ОСОБА_6 схилилась над ОСОБА_4 , яка перебувала в положенні лежачи на спині, остання маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з причин раптово виниклої неприязні до останньої, умисно, протиправно нанесла три удари ступнями ніг в ділянку грудної клітини ОСОБА_6 .

Вищевказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді трьох синців на груді.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 57 від 11.07.2023, тілесні ушкодження у вигляді синців на груді відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, 08.07.2023 близько 20 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 , на території подвір`я багатоквартирного будинку, виник словесний конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . Під час вищевказаного конфлікту ОСОБА_4 підійшла до ОСОБА_7 та взяла її за коси правою руки, після чого потерпіла правою рукою взяла її за коси у відповідь. В подальшому, ОСОБА_4 умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла один удар ліктем лівої руки в область обличчя ОСОБА_7 та потягнула її за коси правою рукою, в результаті потерпіла впала лівою частиною тулуба на землю. В цей час до них підбігла ОСОБА_6 , яка почала розбороняти учасників бійки.

У подальшому, ОСОБА_4 після того як ОСОБА_7 піднялась на ноги, підійшла до неї та продовжуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній, нанесла їй один удар головою в область обличчя.

Згідно висновку експерта № 56 від 11.07.2023, у результаті нанесення умисних ударів ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді перелому лобного відростку правої виличної кістки, що відноситься до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладу здоров`я та забоїв м`яких тканин та синців на обличчі і на слизовій оболонці правої щоки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в інкримінованих їй правопорушеннях визнала частково, зокрема визнала, що не мала права брати ОСОБА_7 за волосся. Інші обставини висунутого їй обвинувачення не визнає. Надала суду покази, в яких повідомила, що з потерпілими проживає по сусідству та неприязні стосунки вони мають давно. Також, зазначила, що потерпілі її спровокували, зокрема негативно висловлювалися у її сторону та її родини. В день коли сталася бійка, вона перебувала дома разом з чоловіком, подругою та їх дітьми. Згодом, вийшла на балкон, так як почула негативні коментарі від ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо своєї родини. Прийняла рішення спуститися на двір та особисто поспілкуватися з ними. Безпосередньо на дворі, ОСОБА_4 взяла за волосся ОСОБА_7 , у відповідь на що, і остання відповіла аналогічними діями, внаслідок чого обоє впали на землю. ОСОБА_4 зазначила, що обоє потерпілих били її, тому вона змушена була оборонятися. Під час дачі показань, вказала, що не наносила ОСОБА_7 будь-яких ударів головою, а лише два рази вдарила долонями. Крім того, вказала про неможливість наносити удари, так як її тримали потерпілі і її рухи були обмежені.Згодом вийшов її чоловік, розборонив їх.

Потерпіла, ОСОБА_7 , надала суду покази, в яких вказала, що перебуває з обвинуваченою в неприязних стосунках. В день, коли сталася бійка, вона, разом з ОСОБА_6 вийшли на клумбу, яка знаходиться перед будинком, саджати квіти. Також, з ними була ОСОБА_9 , проте згодом пішла. Перебуваючи на клумбі, вони почали розмовляти із сусідкою, яка проживає на першому поверсі та виглядала до них у вікно. Розмова їх була про дітей та дитячий садочок. В цей час, на балкон вийшла ОСОБА_4 та безпідставно, повідомила, що зараз спуститься. ОСОБА_7 поверталася від клумби, за нею рухалася ОСОБА_6 , а напроти вибігла обвинувачена. Наблизившись до неї, ОСОБА_4 взяла її за волосся, на що потерпіла зробила аналогічні дії. Вони обоє впали на землю, де почалася бійка. В цей час, ОСОБА_6 намагалася їх розборонити. Вибіг чоловік ОСОБА_4 , штовхнув ОСОБА_6 .. ОСОБА_7 побігла до вікна квартири, де проживає її брат, постукала у вікно, щоб він вийшов допоміг їй. В цей час, ОСОБА_4 підбігла до неї та нанесла ще два удари, якими розбила губу, після чого, вона викликала поліцію.

Крім наданих показів, потерпіла ОСОБА_7 підтримала поданий нею цивільний позов, просила його задовольнити в повному обсязі.

Потерпіла, ОСОБА_6 , надала суду аналогічні покази, в частині того, як почався конфлікт. Вказала, що маючи намір розборонити ОСОБА_4 та ОСОБА_7 сіла на обвинувачену зверху, при цьому отримувала від неї удари. Згодом вибіг чоловік ОСОБА_4 , відштовхнув її, таким чином звільнивши обвинувачену. Взяв потерпілу за шию, на що вона просила її відпустити, так як в цей час ОСОБА_4 знову підбігла до ОСОБА_7 та продовжила наносити удари.

Свідок, ОСОБА_10 надала суду покази, в яких вказала, що являється сусідкою як обвинуваченої так і потерпілих. Зазначила, що особисто бійку між ними вона не бачила, чула лише крики з надвору.

Свідок, ОСОБА_11 , надала суду покази, в яких зазначила, що в день, коли відбувся конфлікт, вона була у гостях у ОСОБА_4 . Згодом, побачила, як ОСОБА_4 вийшла на балкон, після чого збентежена вибігла на двір. Через певний час, почула крики у дворі, через вікно побачила бійку.

Свідок, ОСОБА_9 , надала суду покази, в яких вказала, що знаходилася разом з потерпілими біля будинку, на клумбі. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спілкувалися з сусідкою, яка проживає на першому поверсі. залишивши їх, вона пішла до будинку, де в під`їзді, зустріла ОСОБА_12 , яка швидко направлялася на двір. через декілька хвилин. вийшовши на двір побачила бійку.

Свідок, ОСОБА_13 , надав суду покази, в яких вказав, що разом зі своєю дружиною, ОСОБА_4 та її подругою, ОСОБА_11 , були вдома. Дружина вийшла на балкон, після чого раптово побігла на двір. Через декілька хвилин почув крики, через вікно побачив бійку, вибіг на двір, де розборонив жінок. Вказав, що не бачив, в якому стані була ОСОБА_7 , проте в його дружини було вирване волосся.

Невизнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, суд розцінює, як спосіб уникнення відповідальності за фактично вчинені кримінальні правопорушення, а її вина у пред`явленому обвинуваченні, також підтвержується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.07.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_7 повідомила, що в нею виник конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого остання нанесла їй тілесні ушкодження;

- висновком експерта №56, з якого вбачається, що у ОСОБА_7 на дату проведення судово-медичної експертизи (11.07.2023) мають місце тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин та синців на обличчі і на слизовій оболонці правої щоки, синця на правому стегні, саднин на спині та лівій руці, а також перелому лобного відростку правої виличної кістки, без зміщення уламків. Всі вказані тілесні ушкодження, виходячи з їх характеру та локалізації, могли утворитися внаслідок неодноразової дії тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, що могло мати місце за 3-5 діб до дати проведення експертизи. За ступенем важкості тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин, синців та саднин відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я. Тілесне ушкодження у вигляді перелому любного відростку правої виличної кстки, без зміщення уламків відноситься до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 15.07.2023 з ілюстрованими таблицями до нього, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 розповіла про обставини події, а саме нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою 08.07.2023, в м.Бершадь, по вул. Шкільна, біля домоволодіння №3;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.07.2023, з якого вбачається, що ОСОБА_6 повідомила, що 08.07.2023, близько 20:15 год., ОСОБА_4 , біля будинку №3 по вул. Шкільній в м.Бершадь, нанесла їй близько трьох ударів обома ногами в область грудної клітки;

-висновком експерта №57 з якого вбачається, що у ОСОБА_6 , станом на момент проходження експертизи, мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців на груді та на лівій нижній кінцівці. Всі тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок неодноразової дії тупих твердих предметів, з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, за 2-5 днів до дати проведення експертизи. За ступенем важкості кожне з вищевказаних тілесних ушкоджень відноситься до легких ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 15.07.2023 з ілюстрованими таблицями до нього, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 розповіла про обставини події, а саме нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченою 08.07.2023, в м.Бершадь, по вул. Шкільна, біля домоволодіння №3.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується показами потерпілих та свідків, а також протоколами слідчих експериментів за участю потерпілих.

Крім того, показання потерпілих, як в частині обставин та механізму отримання тілесних ушкоджень, так і тяжкості їх заподіяння, підтверджуються вказаними вище висновками експертів.

Що стосується тверджень обвинуваченої про те, що тілесних ушкоджень вона потерпілим не наносила, суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази спростовують вказане, тому оцінює їх критично.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд кваліфікує дії обвинуваченої, ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд, відповідно до вимог статей 50,65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, непрацююча, заміжня, має малолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, є вчинення кримінальних правопорушень, в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи рішення щодо призначення покарання обвинуваченій суд також враховує досудову доповідь, складену 28.02.2024 року Гайсинським РВ №1 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, з якої вбачається, що орган пробації вважає, що наявний середній ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення. Виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, а також попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде призначення їй покарання за ч.1 ст. 125 КК у виді штрафу в межах санкції статті та за ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, та із звільненням від відбування покарання у виді позбавлення волі відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені, згідно ст. 76 Кримінального кодексу України, обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 72 Кримінального кодексу України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Враховуючи викладене, згідно ч. 3 ст. 72 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу слід виконувати самостійно.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в сумі 60000 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Так, потерпіла, ОСОБА_7 , в ході судового розгляду цивільний позов підтримала у повному обсязі, а обвинувачена позовні вимоги не визнала, вказала про безпідставність стягнення з неї на користь потерпілої моральної шкоди.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ч. 1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до п. 9 ПП ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру й обсягу заподіяних позивачеві моральних чи фізичних страждань, наявності інших негативних наслідків, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи цивільний позов у відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_7 перенесла певні негативні емоції у виді психологічного стресу і незначного порушення звичного ритму життя, а тому грошовим еквівалентом такого відшкодування буде стягнення грошових коштів в сумі 5000 грн., що на переконання суду є співмірним тим душевними та психологічними стражданнями, які перенесла потерпіла внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 100,174, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 122, КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

- за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строком 2 роки;

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 2 роки та штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік із покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку, тобто 24.03.2025.

Згідно ч. 3 ст. 72 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 5000 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1