11 грудня 2024 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявниці ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2024 року про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні скарги представника заявниці ОСОБА_7 ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати посадових осіб відділення поліції № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 29.10.2024 р. та розпочати досудове розслідування.
Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.
Представник ОСОБА_6 зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним та таким, що постановлене з порушенням вимог КПК України, тому підлягає скасуванню.
Апелянт вважає, що слідчий суддя не з`ясував обставин та мотивів з яких слідчий не вніс відомості зазначені у заяві ОСОБА_7 до ЄРДР, не з`ясував, чим саме обґрунтовані такі дії слідчого. На думку захисника, слідчий суддя формально дослідив зміст долученої до скарги заяви ОСОБА_7 та дійшов помилкового висновку, що вона не містить об`єктивних даних щодо вчинення кримінального правопорушення.
Захисник звертає увагу на те, що із заяви ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_8 шляхом установки замків фактично присвоїв чуже майно (під`їзд, що є спільною власністю власників приміщень будинку), не дає можливості іншим власникам приміщень будинку користуватись під`їздом для входу до своїх приміщень, чим завдав майнової шкоди в розмірі 300 000 грн., тобто дії ОСОБА_8 можуть бути кваліфіковані за ст. 356 КК України, і, заява ОСОБА_7 містить достатній об`єм відомостей для вирішення питання в порядку ст. 214 КПК України.
Обставини, встановлені слідчим суддею.
До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга представника заявниці ОСОБА_7 ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей, після отримання заяви ОСОБА_7 від 29.10.2024 р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Скарга обґрунтована тим, що 29.10.2024 р. заявниця ОСОБА_7 звернулась до відділення поліції № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , який, шляхом установки замків, не дає можливості іншим власникам приміщень будинку, користуватись під`їздом для входу в свої приміщення. Під`їзд є спільною сумісною власністю всіх власників приміщень будинку і кожен співвласник має право користуватись своєю власністю не порушуючи права інших співвласників. Ряжських достовірно знаючи, що під`їзд будинку не належить йому на праві власності, але умисно не дозволяє іншому співвласнику користуватись під`їздом для проходу в своє приміщення. За цих обставин, на думку заявниці, ОСОБА_8 вчинив дію з порушенням встановленого законом порядку, чим спричинив їй майнової шкоди у розмірі 300 000 грн., що є значною шкодою. З огляду на викладене, в діях ОСОБА_8 , на думку заявника, є склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Відмовляючи у задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , слідчий суддя врахувавши вимоги ст. 214 КПК України, дійшов висновку, що зміст заяви не містить викладу обставин або будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР. При цьому, реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Як вбачається з матеріалів провадження, у скарзі, на бездіяльність посадових осіб відділення поліції № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, представник заявниці ОСОБА_7 ОСОБА_6 зазначав, що посадові особи вказаного управління не виконали вимоги чинного законодавства, а саме не внесли до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень з заяви ОСОБА_7 від 29.10.2024 р.
У заяві заявниця ОСОБА_7 зазначала про можливі неправомірні дії громадянина ОСОБА_8 , який самовільно встановив на дверях під`їзду замок та не дає ОСОБА_7 можливості користуватись її нежитловим приміщенням, тобто вчинив самовільний захват приміщення під`їзду будинку, чим завдав власниці ОСОБА_7 майнової шкоди на суму більше 300 000 грн.
Слідчий суддя встановив, що заява ОСОБА_7 не містить обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, з таким висновком погоджується і апеляційний суд, оскільки наведені у заяві ОСОБА_7 обставини не містять об`єктивних даних про вчинення саме кримінального правопорушення.
Посилання апелянта на те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінального правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.
Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
Разом з тим, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.
Апеляційний суд звертає увагу, що обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
За таких обставин, відсутні підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_7 , тому слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_6 , апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 406, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2024 року про відмову в задоволенні скарги представника заявниці ОСОБА_7 ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб відділення поліції Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3