Справа №766/5671/20
н/п 1-кп/766/1634/25
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

26.03.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 21.01.2020 за №0000161, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Херсона, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

1. Суть питання, що вирішується ухвалою

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення відповідного права судом, заявила клопотання про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 21.01.2020 за №0000161, оскільки 18.07.2024 прийнятий Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до вказаного Закону, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, має місце, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення має максимальну межу два неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 2020 рік становить 2102 грн. та враховуючи, що сума майна, яким обвинувачена заволоділа у кримінальному провадженні становить менше, ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна відповідальність діяння.

2. Позиції сторін кримінального провадження

Обвинувачена просила задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

3. Встановлені судом обставини.

ОСОБА_4 20.01.2020 близько 03.00 год.(більш точного часу органами досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу користувача вказаним приміщенням громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, діючи з корисливими мотивом та метою, спрямованими на протиправне заволодіння чужим майном, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, зі столу, який знаходився в кухні вказаної квартири, викрала механічний годинник потерпілого марки BULOVA» моделі «В6 stainless 98D114» (репліка) у робочому стані, без додаткових комплектуючих, ринкова вартість якого відповідно до висновку судового експерта Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 465-МТ від 12.03.2020 станом на січень 2020 року могла складати 406 грн. 35 коп., після чого покинула місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядилася ним на власний розсуд, в результаті чого заподіяла потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

4. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що суспільно-небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_4 , яке мало місце 20.01.2020, підпадає під ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн.. Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості майна, яким обвинувачена заволоділа шляхом крадіжки та з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2020 році становив 2102 гривень (1051 x 2 = 2102).

Оскільки згідно обвинувального акту вартість майна, яким ОСОБА_4 заволоділа шляхом крадіжки: 20.01.2020 406,35 грн., тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2020 році (2102 гривень), тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_4 не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Отже, у такому випадку закриття кримінальної справи з підстави, визначеної у пункті 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить ухвалу про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи згоду обвинуваченої на закриття кримінального провадження, відпала необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що мало місце 20.01.2020, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185 КК України на час вчинення інкримінованого їй діяння складу злочину, передбаченого статтею, а також формування правового висновку щодо його застосування.

З огляду на наведене вище клопотання обвинуваченої про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 №345/3522/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 справа №0306/7567/12; постанова Верховного Суду від 22.08.2024 справа №567/507/23).

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України витрати на проведення судової експертизи віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів у справі суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 124, 284, 372-376, 479-2 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.01.2020 за №0000161 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 471,03 грн. віднести на рахунок держави.

Речовий доказ:

-механічний годинник марки «BULOVA» В6 stainless моделі 98D114 серійний номер 935269, 1393233 3, з гравіюванням у вигляді літер, які читаються як «Grover» - вважати повернутим власнику ОСОБА_5 ;

-диск DVD-R із відеозаписом слідчого експерименту зберігати в матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 21.01.2020 за №0000161.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7(семи)днів з дня її оголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1