У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Луково, Іршавський район, Закарпатська область, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000465, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2024,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, у кримінальному провадженні №0000465, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2024.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого управління ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 від 28.10.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Луково, Іршавський район, Закарпатська область, громадянин України, українець за національністю, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ №69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У ч. 6 ст. 2 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачені види військової служби, серед яких: військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу. Поряд з цим, згідно зі ст. 22 даного Закону передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду до 60 років.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Враховуючи вказане, на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Поряд з цим, під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше 28.10.2024, та у невстановленому органом досудового розслідування точному місці, але на території Закарпатської області, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення шляхом організації незаконного переправлення через державний кордон України, який проходить на території Закарпатської області, громадян України, яким заборонено виїзд за межі території України, сприяння його вчиненню наданням порад, вказівок, усуненням перешкод, з корисливих мотивів.

Так, задля реалізації вказаної мети, 24.10.2024 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, через мобільний зв`язок звернувся до інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України ОСОБА_7 із пропозицією посприяти йому ( ОСОБА_4 ) в організації незаконного переправлення через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску осіб призовного віку, яким під час дії правового режиму воєнного стану заборонений виїзд за межі України, та які за грошову винагороду виявили бажання протиправно покинути територію України.

Поряд з цим, ОСОБА_7 , будучи службовою особою відповідальною за виконання завдань з охорони державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, та будучи відповідальним за протидію правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, розуміючи незаконність зазначених дій ОСОБА_4 , не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність та бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся з відповідним рапортом на адресу начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДПС України та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

У подальшому, приблизно о 17.00 год. 12.11.2024, перебуваючи в Боздоському парку, що знаходиться біля вул. Слов`янська набережна на території міста Ужгород, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку та особистого протиправного збагачення, провів раніше обумовлену зустріч із військовослужбовцем ДПС України ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, у ході якої повідомив ОСОБА_8 про те, що він ( ОСОБА_4 ) буде підшуковувати осіб призовного віку, яким під час дії правового режиму воєнного стану заборонений виїзд за межі України, та які виявили бажання незаконно за грошову винагороду перетнути державний кордон України, а ОСОБА_7 буде сприяти у незаконному переміщенні таких осіб через державний кордон України шляхом надання ОСОБА_4 інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у такому протиправному перетині державного кордону України визначеним ним ( ОСОБА_4 ) особам поза пунктами пропуску на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, а ОСОБА_4 , взамін такого сприяння з боку ОСОБА_7 , буде надавати останньому частину грошових коштів в розмірі 2000 доларів США з однієї протиправно переміщеної через державний кордон України особи, а іншу частину грошових коштів з однієї такої особи буде залишати собі, сума якої може залежати від кожного випадку індивідуально.

Надалі, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленим особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку та особистого протиправного збагачення, у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше 09.12.2024, та у невстановленому органом досудового розслідування точному місці, але на території Закарпатської області, підшукав особу призовного віку, якому під час дії правового режиму воєнного стану заборонений виїзд за межі України, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який за грошову винагороду виявив бажання незаконно покинути територію України, й запропонував ( ОСОБА_4 ) останньому організувати його протиправне переправлення через державний кордон України, поза офіційними пунктами пропуску та повідомив останньому, що серед його ( ОСОБА_4 ) знайомих є інспектор прикордонної служби України ОСОБА_7 , за допомогою якого можна вирішити питання та незаконно перетнути державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску, зокрема в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », НОМЕР_1 прикордонного загону та потрапити до країн Європейського Союзу, на що ОСОБА_9 погодився.

У подальшому, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку та особистого протиправного збагачення, 12.12.2024 о 18 год. 00 хв., перебуваючи на території автозаправної станції ОККО №ЗК4, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Івана Кротона, 101, провів раніше обумовлену зустріч із інспектором прикордонної служби 2 категорії оператором (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, під час якої виказав останньому пропозицію надати йому ( ОСОБА_7 ) неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США за сприяння ОСОБА_7 у незаконному перетині ОСОБА_9 державного кордону України поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону, шляхом надання ОСОБА_7 інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у такому протиправному перетині вказаною особою державного кордону України.

Надалі, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку та особистого протиправного збагачення, 12.12.2024 приблизно о 19 год. 25 хв., перебуваючи на території автозаправної станції ОККО №ЗК4, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , провів повторну зустріч із військовослужбовцем ДПС України ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, у ході якої надав останньому неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США (які станом на 12.12.2024 року відповідно до офіційного курсу НБУ становлять 41694,10 грн.), за сприяння ОСОБА_7 у незаконному перетині ОСОБА_9 державного кордону України поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону шляхом надання інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у такому протиправному перетині, а іншу частину грошових коштів ОСОБА_4 пообіцяв надати ОСОБА_7 після успішного перетину ОСОБА_9 державного кордону України, однак після передачі грошових коштів ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину, а в той же час, ОСОБА_9 , який діяв за вказівками та порадами ОСОБА_4 та інших наразі невстановлених осіб, 12.12.2024 приблизно о 19 год. 00 хв. був виявлений військовослужбовцями ДПС України на відстані близько 100 метрів до лінії державного кордону України із Словаччиною у м. Ужгороді, мікрорайон Садовий.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив дії, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація та сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України шляхом надання порада, вказівок, усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону №627-ОС від 21.06.2024 сержант ОСОБА_7 призначений на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України.

Статтею 2 Закону України «Про військовийобов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», під час проходження військової служби в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України сержант ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до посадової інструкції інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_7 відповідає безпосередньо за виконання завдань з охорони державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби у визначений час, протидію правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України у межах ділянки відповідальності відділу прикордонної служби.

Отже, сержант ОСОБА_7 , інспектор прикордонної служби 2 категорії оператор (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, при виконанні службових обов`язків за посадою здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №311 від 15.04.2016, відділ прикордонної служби є основним підрозділом прикордонного загону, призначеним, зокрема, для безпосередньої охорони та захисту визначеної ділянки державного кордону. Відділу прикордонної служби може визначатись ділянка відповідальності, яка обмежується державним кордоном України (визначеним рубежем) по фронту, розмежувальними лініями справа та зліва, а також тиловою межею контрольованого прикордонного району. Відділення інспекторів прикордонної служби є підрозділом, який безпосередньо виконує завдання з охорони державного кордону України на ділянці відділу прикордонної служби у визначений час.

Водночас, відповідно до Указу Президента України, який затверджений Законом України №2102-IX від 24.02.2022, на території України у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022, строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 Президент України видав Указ №69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався та діяв на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, усвідомлюючи, що на території України діють вищевказані нормативно-правові акти, 24.10.2024 ОСОБА_4 , через мобільний зв`язок звернувся до інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України ОСОБА_7 із пропозицією посприяти йому ( ОСОБА_4 ) в організації незаконного переправлення через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску осіб призовного віку, яким під час дії правового режиму воєнного стану заборонений виїзд за межі України, та які за грошову винагороду виявили бажання протиправно покинути територію України.

Поряд з цим, ОСОБА_7 , будучи службовою особою відповідальною за виконання завдань з охорони державного кордону України на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, та будучи відповідальним за протидію правопорушенням, які законодавством віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України, розуміючи незаконність зазначених дій ОСОБА_4 , не бажаючи бути втягненим у протиправну діяльність та бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся з відповідним рапортом на адресу начальника відділу внутрішньої та власної безпеки по ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДПС України та почав діяти під контролем правоохоронних органів з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 .

У подальшому, приблизно о 17.00 год. 12.11.2024, перебуваючи в Боздоському парку, що знаходиться біля вул. Слов`янська набережна на території міста Ужгород, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку та особистого протиправного збагачення, провів раніше обумовлену зустріч із військовослужбовцем ДПС України ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, у ході якої повідомив ОСОБА_8 , про те, що він ( ОСОБА_4 ) буде підшуковувати осіб призовного віку, яким під час дії правового режиму воєнного стану заборонений виїзд за межі України, та які виявили бажання незаконно за грошову винагороду перетнути державний кордон України, а ОСОБА_7 буде сприяти у незаконному переміщенні таких осіб через державний кордон України шляхом надання ОСОБА_4 інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у такому протиправному перетині державного кордону України визначеним ним ( ОСОБА_4 ) особам поза пунктами пропуску на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, а ОСОБА_4 , взамін такого сприяння з боку ОСОБА_7 , буде надавати останньому частину грошових коштів в розмірі 2000 доларів США з однієї протиправно переміщеної через державний кордон України особи, а іншу частину грошових коштів з однієї такої особи буде залишати собі, сума якої може залежати від кожного випадку індивідуально.

Надалі, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку та особистого протиправного збагачення, у невстановлений органом досудового розслідування точний час, але не пізніше 09.12.2024, та у невстановленому органом досудового розслідування точному місці, але на території Закарпатської області, підшукав особу призовного віку, якій під час дії правового режиму воєнного стану заборонений виїзд за межі України, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який за грошову винагороду виявив бажання незаконно покинути територію України, й запропонував ( ОСОБА_4 ) останньому організувати його протиправне переправлення через державний кордон України, поза офіційними пунктами пропуску та повідомив останньому, що серед його ( ОСОБА_4 ) знайомих є інспектор прикордонної служби України ОСОБА_7 , за допомогою якого можна вирішити питання та незаконно перетнути державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску, зокрема в зоні відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », НОМЕР_1 прикордонного загону та потрапити до країн Європейського союзу, на що ОСОБА_9 погодився.

У подальшому, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку та особистого протиправного збагачення, 12.12.2024 о 18 год. 00 хв., перебуваючи на території автозаправної станції ОККО №ЗК4, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Івана Кротона, 101, провів раніше обумовлену зустріч із інспектором прикордонної служби 2 категорії оператором (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, під час якої виказав останньому пропозицію надати йому ( ОСОБА_7 ) неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США за сприяння ОСОБА_7 у незаконному перетині ОСОБА_9 державного кордону України поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону, шляхом надання ОСОБА_7 інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у такому протиправному перетині вказаною особою державного кордону України.

Надалі, ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного наміру, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими особами, здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку та особистого протиправного збагачення, 12.12.2024 приблизно о 19 год. 25 хв., перебуваючи на території автозаправної станції ОККО №ЗК4, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , провів повторну зустріч із військовослужбовцем ДПС України ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів, у ході якої надав останньому неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США (які станом на 12.12.2024 відповідно до офіційного курсу НБУ становлять 41694,10 грн.), за сприяння ОСОБА_7 у незаконному перетині ОСОБА_9 державного кордону України поза межами пункту пропуску в зоні відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону шляхом надання інформації про місця розташування прикордонних нарядів на вказаній ділянці відповідальності та не створення перешкод у такому протиправному перетині, а іншу частину грошових коштів ОСОБА_4 пообіцяв надати ОСОБА_7 після успішного перетину ОСОБА_9 державного кордону України, однак після передачі грошових коштів ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів на місці вчинення злочину, а в той же час, ОСОБА_9 , який діяв за вказівками та порадами ОСОБА_4 та інших наразі невстановлених осіб, 12.12.2024 приблизно о 19 год. 00 хв. був виявлений військовослужбовцями ДПС України на відстані близько 100 метрів до лінії державного кордону України із Словаччиною у м. Ужгороді, мікрорайон Садовий.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив дії, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Отже, ОСОБА_4 в сукупності обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

13.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: двома протоколами огляду місця події від 12.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.11.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 12.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.12.2024; іншими матеріалами кримінального провадження.

Сукупність доказів у кримінальному провадженні, зокрема огляд місця події, речові докази, які вилучені, матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, протокол затримання особи та інші докази, наведені в клопотанні, за твердженням слідчого, дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні наведених кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, згідно з наведеними обставинами.

Як зауважує слідчий, метою застосування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою викликана тим, що наявні ризики, у зв`язку з якими до нього необхідно застосувати відповідний запобіжний захід, а саме:

1) Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких. У разі визнання його винним у вчиненні цього злочину, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. При цьому ОСОБА_4 достовірно володіє знаннями щодо способів законного та незаконного перетину державного кордону України, а також володіє знайомствами серед осіб, які можуть допомогти йому у вказаному перетині, в тому числі поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, серед яких можуть бути особи, причетні до вчинених останнім кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, останній може вибути за межі державного кордону України, чим унеможливити подальше проведення та закінчення досудового розслідування. Вказані обставини, зокрема, підтверджуються показами свідків у кримінальному провадженні, які вказують, що ОСОБА_4 організовував незаконний перетин державного кордону України. З огляду на викладене, ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2) Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 організовував незаконний перетин державного кордону України через поза межами пункту пропуску із невстановленими на даний час особами. Окрім того, надав неправомірну вигоду працівнику прикордонної задля сприяння у організації незаконного переправлення осіб поза межами пункту пропуску з території України. Вказане підтверджується показами свідків у кримінальному провадженні. У зв`язку із вищевказаним, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_4 самостійно, або з допомогою інших осіб, в тому числі з числа тих, хто сприяв останньому у вчиненні правопорушення, може вживати заходи щодо знищення, схову або спотворення вищевказаних документів (їх копій), з метою приховання слідів вчинених кримінальних правопорушень та уникнення кримінальної відповідальності за їх вчинення, тобто наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3) Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про методи роботи правоохоронних органів, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, особу, для якої організовував незаконний перетин державного кордону України, осіб, які тим чи іншим чином брали участь у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема, перевозили та зустрічалися із особою, яка незаконно перетинала державний кордон України, під організацією підозрюваного. Окрім того, у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування. Знаходячись на волі, ОСОБА_4 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню. ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання. При цьому ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування, з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками, залякувати і схиляти їх до надання неправдивих показань, а тому існують достатні підстави вважати про незаконний вплив на них зі сторони підозрюваного, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

4) Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 , користуючись умовами воєнного стану, зможе змінювати власне місце фактичного проживання, чим ускладнюватиме проведення слідчих дій з останнім, або схиляти осіб, які можуть бути причетні до вчинених кримінальних правопорушень, або були залучені до їх вчинення іншим чином, щодо переховування останніми від органів досудового розслідування, зміни ними місця фактичного проживання, виїзду за межі державного кордону України, що унеможливить або ускладнить проведення з останніми слідчих дій з метою встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

5) Обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки він достовірно володіє знаннями щодо способів законного та незаконного перетину державного кордону України, а також володіє знайомствами серед осіб, які можуть допомогти йому у вчиненні злочину щодо незаконного переправлення через державний корону України. Окрім того, ОСОБА_4 вчинив вказані кримінальні правопорушення, будучи підозрюваним у рамках кримінального провадження №00000473 від 04.11.2024, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 України, де останнього було затримано у порядку ст. 208 КПК України 13.11.2024, та маючи обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави у разі її сплати, відповідно до ухвали судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 15.11.2024 у справі №301/3855/24 (№1-кс/301/425/24), а тому дані підстави вказують на те, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, через що існує висока ймовірність вчинення ОСОБА_4 інших аналогічних правопорушень щодо організації незаконного переправлення осіб призивного віку через державний кордон України. Вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування, вивчивши докази, здобуті під час досудового розслідування, а також дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , беручи до уваги вимоги ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, дійшов висновку про неможливість забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігти ризикам, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, іншим чином, окрім як шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання з підстав, наведених у письмових запереченнях на клопотання слідчого, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , а у разі задоволення клопотання слідчого, визначити підозрюваному заставу як альтернативу тримання під вартою в мінімальному розмірі. Зауважив, що його підзахисний має батька, який є особою з інвалідністю, без ноги, проживає разом з бабою, яких утримує. Час від часу ОСОБА_4 виїжджав до Чехії з метою заробітків. У разі, якщо слідчим суддею буде обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, то ОСОБА_4 буде позбавлений можливості утримувати батька та бабу, які отримують пенсію по 2000 грн та 4000 грн. відповідно. Щодо обґрунтованості підозри захисник вважає, що все базується на показаннях двох свідків, а також на визнавальних показаннях двох епізодів підзахисним. Наголошує на наявності визнання фактичних обставин справи, його підзахисний ніколи не порушував процесуальних обов`язків. Доступу до речей немає, докази процесуально закріплені, тому, на думку захисника, ризик знищення речових доказів не доведений. Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню, то такий прокурором не конкретизований, а ризик вчинення іншого правопорушення є припущенням. Захисник просив визначити мінімальний розмір застави, яку родичі його підзахисного готові внести.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, за клопотанням сторони захисту пояснення в якості свідків батька підозрюваного ОСОБА_11 та баби підозрюваного ОСОБА_12 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000465, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

12.12.2024 о 19 год. 26 хв. у рамках даного кримінального провадження затримано ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, про що складено відповідний протокол.

13.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: організація та сприяння незаконному переправленню особи через державний кордон України шляхом надання порад, вказівок, усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, та ч. 3 ст. 369 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 01.11.2024; протоколами огляду місця події від 12.12.2024; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 від 12.12.2024; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 12.12.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.12.2024.

Беручи до уваги вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень на даній стадії досудового розслідування.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява №42310/04), рішення від 21.04.2011) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим у вказаних кримінальних правопорушеннях, вік підозрюваного, який є молодою особою, та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який неодружений та утриманців не має, наявність у підозрюваного постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де він проживає разом з родиною (батько, мати та двоє сестер), батько підозрюваного є особою з інвалідністю ІІ групи, згідно з характеристикою підозрюваного за місцем проживання скарг, заяв чи зауважень на нього не надходило, відсутність у нього постійного місця роботи і джерела доходу, майновий стан підозрюваного, відсутність у нього судимостей.

Разом з тим, слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що згідно з довідкою про судимість від 13.12.2024, долученою до матеріалів клопотання, ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 15.11.2024 у рамках іншого кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави. 18.11.2024 ОСОБА_4 звільнено з-під варти під заставу у сумі 121120 грн. на підставі вказаної ухвали.

Також слідчий суддя враховує конкретні обставини вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_4 злочинів, їх суспільну небезпечність та характер вчинення. При цьому, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України введено воєнний стан та запроваджено заходи правового режиму воєнного стану. У подальшому воєнний стан продовжено та на даний час такий триває. Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , вчинено у період дії воєнного стану на території України, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки даних діянь.

Враховуючи наведене та вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення у рамках даного кримінальному провадженні будучи підозрюваним у іншому кримінальному провадженні за його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 України, маючи при цьому покладені на нього процесуальні обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, відповідно до ухвали судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 15.11.2024.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спроби протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає наявними у зв`язку із встановленням обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, зазначених у клопотанні, належним чином не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку із чим ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 .

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 «Летельє проти Франції», скарга №12369/86).

Виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, існуючі в даному провадженні ризики, оцінені в сукупності із даними про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим у провадженні ризиків неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а відтак, клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_4 , про які вказує сторона захисту, а також показання допитаних у судовому засіданні в якості свідків батька підозрюваного ОСОБА_11 та баби підозрюваного ОСОБА_12 , не можуть бути безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінальних правопорушень та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, інші дані про його особу та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваному слід визначити заставу вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (3028 грн.), відповідно становить 242240 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючим у даному кримінальному провадженні ризиком.

Підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного не вбачається.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 12 грудня 2024 року 19 год. 26 хв., тобто з моменту його фактичного затримання.

Строк дії ухвали закінчується 10 лютого 2025 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного, у разі внесення застави визначити до 10 лютого 2025 року, включно, у межах строку досудового розслідування.

Згідно з частиною сьомою статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1