Справа № 750/1044/25
Провадження № 1-кп/750/272/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001175 від 12.10.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біднодем`янівськ, Пензенської області РФ, громадянина України, з повною середньою освітою, пенсіонера, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

за участі учасників кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

З 25 лютого 2024 року по 11 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 , діючи в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично, в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї рідної сестри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, з якою проживає в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої, а саме: ОСОБА_3 неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до своєї рідної сестри ОСОБА_5 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюванні в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні, залякуванні та нанесенні легких тілесних ушкоджень. У зв`язку з домашнім насильством ОСОБА_5 зазнала негативних змін в структурі особистості, з переживанням острахів за своє життя, здоров`я, майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття безпорадності, незахищеності, вразливості з наявністю змін у реалізації звичної життєдіяльності, змушенням докладання додаткових зусиль.

25 лютого 2024 о 20 год. 30 хв. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив зі своєю рідною сестрою ОСОБА_5 сімейну сварку, в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, завдавши значної шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_3 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігів від 19 квітня 2024 року (справа № 750/2939/24) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 170 грн.

Згодом, 22 травня 2024 року о 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , будучи притягнутим до адміністративної відповідальності постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.04.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно своєї рідної сестри ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою, чим завдав їй психологічних страждань, внаслідок чого було завдано шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 .

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігів від 24 червня 2024 року (справа № 750/7446/24) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Потім, 24.05.2024 об 11 год 55 хв. ОСОБА_3 , за місцем свого проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, учинив стосовно своєї рідної сестри ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в штовханнях, смиканнях за руки, ображав потерпілу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, унаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному та психічному здоров`ю ОСОБА_5 , тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки протягом року він вже піддавався адміністративному стягненню за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігів від 09 липня 2024 року (справа № 750/7580/24) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Пізніше, 07.07.2024 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_3 , будучи притягнутим 19.04.2024 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП згідно постанови Деснянського районного суду м. Чернігова, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї рідної сестри ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, які полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу та погрозах фізичною розправою, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю потерпілої. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігів від 25 липня 2024 року (справа № 750/9706/24) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Так, 07.09.2024 о 19 год. 50 хв ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , учинив стосовно своєї рідної сестри ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, ображав потерпілу нецензурною лайко, чим завдав їй психологічних страждань, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки протягом року він вже піддавався адміністративному стягненню за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігів від 24 жовтня 2024 року (справа № 750/13527/24) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Потім, 11.10.2024 о 12 год. 40 хв ОСОБА_3 будучи притягнутим 25.07.2024 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП, згідно постанови Деснянського районного суду м. Чернігова, за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно своєї рідної сестри ОСОБА_5 домашнє насильство, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в стусанах, штовханнях, ображав потерпілу нецензурною лайкою, чим завдав їй фізичного болю та психологічних страждань, унаслідок чого могло бути завдано шкоди фізичному та психологічному здоров`ю ОСОБА_5 . Дії вчинені з ознаками алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігів від 24 жовтня 2024 року (справа № 750/14655/24) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340 грн.

Вказані постанови суду набрали законної сили.

Однак, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру по відношенню до своєї рідної сестри ОСОБА_5 , ОСОБА_3 належних висновків не зробив та знову 11 жовтня 2024 року, близько 16 год 00 хв, знаходячись у будинку за місцем їх спільного проживання, по АДРЕСА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, умисно вчинив відносно потерпілої ОСОБА_5 , що є особою похилого віку, з якою спільно проживає, домашнє насильство, що полягало у нанесенні останній тілесних ушкоджень у вигляді забійно-рваних ран лівого вуха, забійної рани середньої третини правої гомілки, котрі спричинені ударною дією тупих предметів з обмеженою поверхнею і, як усі в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_3 згідно до статей 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі психологічного та фізичного насильства.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що проживає разом із сестрою та матір`ю. Визнав, що сварився із сестрою, був по руках, працівники поліції складали протоколи, штрафи оплачує. Наразі протиправних дій не вчиняє. Щодо тверджень потерпілої, то вказав, що її слова не відповідають дійсності, сестра його перша провокує. Коли він нервує, то болить голова і він забуває, що робив до цього, куди йшов. Розуміє, що його треба жити окремо, домовився із одинокою жінкою, що буде допомагати їй по господарству, а вона дозволяє йому жити у времянці. Наразі ще не пішов туди жити, бо треба там оплачувати електроенергію, а грошей поки нема. Пояснив, що дав гроші сестрі на оплату квартири, 1000 грн, а пенсія в нього 2500 грн. Цивільний позов визнав.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що брата не пробачила. Наполягала на тому, що він вчиняє відносно неї домашнє насильство, за квартиру не платить. Вказала, що брат продовжує пити, бити її, включає газ та уходить, вкрав у матері телефон, а сусідці сказав, що відніс його в ломбард. Продовжує казати на неї та матір образливі слова. Тортури з боку брата не закінчуються.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність їх позиції та усвідомлюють, що у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 Кримінального кодексу України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Надані суду докази з приводу їх належності, допустимості та достовірності сторонами кримінального провадження не оспорювались. Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено. Досліджені докази у даному кримінальному провадженні суд визнає належними, допустимими та достовірними.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, отримує пенсію, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення ЧОПНЛ з 25.10.2006 з приводу ДЗ: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, протягом 2024 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, суд визнає вчинення криімнального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила злочин суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

Згідно з висновками досудової доповіді, складеної 11.03.2025 Деснянським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області стосовно громадянина ОСОБА_3 , орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як дуже високий, його виправлення неможливе здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 та думку органу пробації стосовно визначення виду покарання, та позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просила позбавити обвинуваченого волі.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, відсутність у нього будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, та приходить до переконання про призначення покарання у межах санкції ст.126-1 КК України у виді позбавлення волі. Підстав для застосування ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

В даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, особа обвинуваченого, позиція сторони обвинувачення, позиція потерпілої.

Разом з тим, позиція потерпілої в даному випадку не є обов`язковою для суду, та враховується в сукупності з іншими обставинами, передбаченими статтями 65 - 67, 75 КК, і не має над ними пріоритету (постанова ВС від 15 квітня 2020 року у справі № 161/4092/19).

В судових дебатах обвинувачений просив дати йому останній шанс, призначивши умовний термін покарання, запевнив, що він буде ходити на реєстрацію та виконувати інші обов`язки, розуміючи, що якщо вчинить нове правопорушення, то буде відбувати покарання реально.

Зважаючи на особу обвинуваченого, його ставлення до своїх дій та їх наслідків, сукупність умов, що призводять до виникнення сварок із сестрою, зважаючи на їх спільне проживання та відсутність у обвинуваченого іншого житла, відсутність фактів притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно сестри з 25.11.2024, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з огляду на зазначені вище обставини, та обставини, що пом`якшують покарання.

Суд вважає, що таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої поведінки обвинуваченого.

Враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої для убезпечення від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок, передбачений п.5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: проходження програми для кривдників строком три місяці.

Вирішуючи заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У зв`язку із вчиненням обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, ОСОБА_5 , яка є інвалідом ІІІ-ї групи та особою похилого віку, була завдана непоправна моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, витрачанні часу на звернення до поліції, надання пояснень, участь у допитах, слідчому експерименті, судових засіданнях, зверненні за правовою допомогою. Завдана шкода її соціальній репутації, відношенню сусідів та знайомих.

Причинені моральні та фізичні страждання позначили негативні зміни у її житті щоденні думки та спогади про наслідки події, страх можливого повторення подій, постійні погрози фізичною розправою з боку обвинуваченого, спричинили нестійкий настрій потерпілої, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, нервозність, дратівливість, бажання уникати контактів з людьми, почуття образи, приниження гідності, тривоги з приводу майбутнього та зміну звичного устрою життя.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_3 , які проявилися у систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства, відповідальність за яке передбачена ст. 126-1 КК України, ОСОБА_5 були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілої, визнання обвинуваченим позову у повному обсязі, суд визначає в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн, яка підлягає відшкодуванню (компенсації) обвинуваченим.

Процесуальні витрати у даному провадженні відсутні.

Питання про речові докази вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який ухвалою суду від 26.02.2025 було продовжено строком до 20.04.2025. Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Речові докази: металевий кухонний молоток, який було вилучено в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , та запаковано до спец пакету RIC 2233962 - знищити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч.1 ст.91-1 КК України, у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Чернігова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7