ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №488/2427/17
Провадження №1-кп/477/43/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000637 від 21 лютого 2013 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що народився в с. Нижній Доманік Ухтинського району РФ, зареєстрованого та такого, що фактично проживає в АДРЕСА_1 , працює лікарем анестезіологом КНП ММР «Міська лікарня №5», із повною вищою освітою, одруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2017 року до Корабельного районного суду міста Миколаєва надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2018 року задоволено подання голови Корабельного районного суду міста Миколаєва та указане кримінальне провадження направлено для розгляду до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 травня 2018 року по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 серпня 2018 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

17 грудня 2024 року в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив усне клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та про закриття кримінального провадження з цих підстав, оскільки минуло більше трьох років з дня вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого та просила звільнити його від кримінальної відповідальності і закрити провадження у справі.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України та закриття провадження у справі.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Від представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши позиції учасників судового провадження, суд установив наступне.

Як убачається з пункту 2 частини першої статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно частини четвертої статті 12 КК України, діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років класифікується як нетяжкий злочин.

Санкцією частини першої статті 140 КК України (в редакції як на день вчинення так і на день розгляду цього клопотання) передбачене покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Отже, з огляду на приписи частини четвертої статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 140 КК України, є нетяжким злочином.

Станом на день вчинення (01 грудня 2012 року), інкриміноване кримінальне правопорушення класифікувалось як злочин невеликої тяжкості, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за його вчинення, згідно статті 12 КК України встановлювався три роки з дня вчинення особою кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, відповідно.

Тобто, тяжкість кримінального правопорушення та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за частиною першою статті 140 КК України, як на день вчинення інкримінованого кримінального правопорушення так і на день розгляду питання про закриття кримінального провадження, є рівнозначними та не погіршують чи покращують становище обвинуваченого.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно пункту 1 частини другої статті 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами частини восьмої вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій пунктом 1 частини другої цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

В разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (частина четверта статті 286 КПК України).

Ця норма, як і положення статті 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання (правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду, викладений у постанові від 04 червня 2020 року в справі № 127/26665/16-к).

Судом установлено, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_3 мало місце в грудні 2012 року, та таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 КК України.

Таким чином, строк давності притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за частиною першою статті 140 КК України сплинув у грудні 2015 року.

При цьому, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 був затверджений прокурором 30 червня 2017 року та відповідно скерований до суду за наявності обставин для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Під час судового провадження судом не встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 ухилявся від досудового розслідування або суду, або вчинив новий злочин, у тому числі за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, підстав переривання строків давності не вбачається.

За правилами частини третьої статті 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ураховуючи викладене, суд уважає за можливе клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України задовольнити.

Керуючись статтями 49, 284, 285, 288, 369, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності та про закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 140 КК України в зв`язку із закінченням строків давності на підставі пункту 2 частини першої статті 49 КК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000637 від 21 лютого 2013 року за частиною першою статті 140 КК України закрити на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України, в зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_8