Справа № 331/1973/25
Провадження № 1-кс/331/648/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого УСБУ в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0000073 від 15.01.2025 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого УСБУ в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0000073 від 15.01.2025 року та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначено, що 12.03.2025 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого УСБУ в Запорізькій області із заявою про визнання його цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0000073 від 15.01.2025 р., оскільки діями окупаційної влади м. Мелітополя йому причинена майнова та моральна шкода. Разом із заявою ОСОБА_3 надіслав до слідчого відділу позовну заяву про стягнення майнової та моральної шкоди. 27.03.2025 р. ОСОБА_3 отримав від слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області листа № 59/14-1625ві від 19.03.2025 р., яким повідомлено про відмову у визнанні його цивільним позивачем. Ця відмова вмотивована тим, що відсутні законні та об`єктивні підстави, передбачені міжнародним гуманітарним правом та КПК України. Вважає бездіяльність слідчого СВ УСБУ в Запорізькій області неправомірною, оскільки в порушення вимог ст. 220 КПК України слідчий не ухвалив відповідного процесуального рішення та не повідомив ОСОБА_3 про наслідки розгляду його клопотання. Надісланий ОСОБА_3 лист № 59/14-1625 від 19.03.2025 р., у якому зазначено про відмову у визнанні його цивільним позивачем, не є постановою слідчого, оскільки не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України. У зв`язку з вищевикладеним звернувся до слідчого судді та просив зобов`язати уповноважену особу слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ухвалити у передбачений КПК України спосіб рішення за клопотанням ОСОБА_3 про визнання його цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0000073; зобов`язати уповноважену особу слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області надіслати на адресу ОСОБА_3 процесуальний документ по наслідкам розгляду клопотання про визнання його цивільним позивачем.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представник слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився. Його неявка у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000073, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

ОСОБА_3 звернувся до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області з заявою від 12.03.2025 р. про визнання його цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0000073, до якої додано позовну заяву.

У відповідь на заяву ОСОБА_3 надіслано лист за № 59/14-1625ві від 19.03.2025 року за підписом начальника слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_4 , в якому зазначено про відсутність законних та об`єктивних підстав відповідно до норм міжнародного гуманітарного права та КПК України на прийняття цивільного позову ОСОБА_3 до російської федерації та визнання ОСОБА_3 цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0000073.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 61 КПК України визначено, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка (який) в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила (пред`явив) цивільний позов.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому.

В силу вимог ст.220 КПК України клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Вимоги до структури та змісту постанови слідчого, прокурора визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України.

Так, у ч. 5 ст. 110 КПК України визначається, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

При цьому, при винесенні рішень оформлених у вигляді листів не дотримано вимог ч.3 ст. 110 КПК України що є порушенням вимог Кримінально процесуального законодавства України та безпосередньо впливають на законність прийнятих слідчим, прокурором рішень, а тому слідчий суддя вважає за можливе зобов`язати слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання його цивільним позивачем у відповідності до норм КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого УСБУ в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0000073 від 15.01.2025 року та зобов`язання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 110, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого УСБУ в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0000073 від 15.01.2025 року та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 15.01.2025 року розглянути клопотання ОСОБА_3 від 12.03.2025 року про визнання цивільним позивачем відповідно до вимог ст. 110, ст. 220 КПК України та про результати розгляду повідомити особу, яка заявила клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1