Справа № 446/673/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2025 за №0000021 за обвинуваченням

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Прибужани, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із повною загальною середньою освітою, військовослужбовець, який проходить службу на посаді номера обслуги групи снайперів 2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 в званні "старший солдат", 3 02.11.2022 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , 13 березня 2025 року близько 22:00 години, знаходячись в приміщенні кімнати житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , знаючи про те, що здоров?я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально караним, під час конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних відносин із знайомою ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, бажаючи їх настання, наніс потерпілій ОСОБА_4 один удар правою рукою зведеною у кулак в ліве око, один удар лівою рукою зведеною у кулак в праву частину обличчя, після чого наніс кулаком лівої руки не менше двох ударів у верхню частину лівого плеча та ще не менше двох ударів лівою рукою зведеною у кулак в нижню частину лівого плеча.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді синця на верхній повіці правого ока, синця на виличній ділянці справа, синця в лівій навколо орбітальній ділянці з переходом на нижню повіку, два синці на внутрішньо-боковій поверхні лівого плеча в середній третині та синця на боковій поверхні лівого плеча в нижній третині, що відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 спричинив умисне легке тілесне ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 подав до суду обвинувальний акт щодо кримінального правопорушення, в якому зазначив про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілою ОСОБА_4 додано заяву від 26.03.2025, в якій вона не заперечує проти розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Як видно з доданої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування 14.03.2025 за №0000021 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема витягом з ЄРДР від 14.03.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 2), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.03.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 4), протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 від 14.03.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 14), протоколом проведення слідчого експерименту від 14.03.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 17-19), висновком експерта №19/2025 від 17.03.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 23-24), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17.03.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 25-28), письмовим поясненням ОСОБА_3 від 14.03.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 31-32), протоколом допиту підозрюваного від 26.03.2025 (матеріали кримінального провадження, а.с. 48-50).

Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, з повною загальною середньою освітою, військовослужбовець, який проходить службу на посаді номера обслуги групи снайперів 2 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 в званні "старший солдат", 3 02.11.2022 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільного позову не було заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст. 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень. 00 коп) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1