Справа № 583/5176/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України.

11.02.2025 р. прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, мотивуючи тим, що строк тримання під вартою закінчується, а судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики не зменшились та не перестали існувати, більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та просить його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що прокурор не довів ризиків та не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою виходячи з наступного.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.06.2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 18 год. 00 хв. 03.06.2023 року до 18 год. 00 хв. 01.08.2023 року, з подальшим утримуванням в Державній установі Сумський слідчий ізолятор, без визначення розміру застави.

Зі змісту ухвали суду вбачається, що міра запобіжного заходу була застосована обвинуваченому з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів та з урахуванням особи обвинуваченого.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.07.2023 р. продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України до 01 вересня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 30.08.2023 р. продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою без визначення розміру застави до 28.10.2023 року включно.

Ухвалами Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18.10.2023 р., від 11.12.2023 р., від 29.01.2024 р., від 25.03.2024 р., від 23.05.2024 р., від 04.07.2024 р., від 30.07.2024 р., від 20.09.2024 р., від 08.11.2024 р., від 24.12.2024 р. обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжувався, останній раз на строк шістдесят днів до 24.00 год. 21 лютого 2025 року без визначення розміру застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України.

Суд вважає, що ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, які були враховані судом при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, існують, вони не зменшились та їх існування не закінчилось.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи, при цьому КПК не вимагає доказів того, що вона обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів можливості їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яким законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна, та нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України, за яким законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, ніде не працює, міцних соціальних зав`язків не має. Суд враховує також те, що на даний час існує вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області по іншому кримінальному провадженню за № 0000039 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, який не набрав законної сили. Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винуватим у їх вчиненні, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, в останнього дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Таким чином, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілу слід враховувати наступне.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Суд погоджується з існуванням ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків з метою їх неявки в судове засідання та шляхом схилення до відмови від дачі свідчень, оскільки обвинуваченому відома потерпіла та свідки у даному кримінальному провадженні, а також їх адреси, він мешкає разом з ними в одному населеному пункті.

Зважаючи на характер процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема, його відмову від отримання процесуальних документів, перешкоджання проведенню психіатричної експертизи, наявні підстави вважати про існування ризику, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 152 КК України, скоєння яких інкримінується йому в той час, коли Охтирським міськрайонним судом Сумської області розглядалося кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, що свідчить про наявність ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.

Зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , дані про його особу та наявність ризиків, відповідно до ст.177, ст.183 КПК України, суд вважає, що ці обставини виключають можливість зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, оскільки підстави запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, стороною обвинувачення доведено відсутність можливості застосування відносно ОСОБА_6 альтернативних запобіжних заходів, які не здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку і запобігти ризикам, які існують та забезпечити досягнення мети їх застосування, на даний час судовий розгляд справи не завершений, тому з метою запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на положення ч. 4 ст.183 КПК України та характер інкримінованого обвинуваченому злочину, вчиненого із застосуванням насильства та погрозою його застосування, суд дійшов висновку не визначати обвинуваченому розмір застави.

Керуючись ст. 7- 20, 22-29, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 12 квітня 2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 13.02.2025 р. о 08.00 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3