Справа № 201/4414/25
Провадження № 1-кс/201/1673/2025
УХВАЛА

Іменем України

17 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000499 від 13.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що у слідчому відділенні відділу поліції №2 Дніпровського районного управляння поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000499 від 13.04.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Правобережною окружною прокуратурою м. Дніпра.

У невстановлений в ході досудового розслідування час але не пізніше 07:00 годин 13.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула за адресою: АДРЕСА_1 та 2а, що є одним приміщенням, в якому розташований масажний салон та до якого у останньої був вільний доступ, де в ОСОБА_5 виник злочинний умисел на-правлений на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Реалізовуючи свій заздалегідь виниклий, прямий, злочинний умисел, на-правлений на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, керуючись хуліганськими мотивами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, взявши із собою заздалегідь підготовлений предмет для розпалу, а саме газову запальничку, здійснила підпал легкозаймистих, тканинних виробів, що знаходились на ліжках у вищевказаному приміщенні. Внаслідок горіння легкозаймистих, тканинних виробів на ліжках сталась пожежа в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , яке орендувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і в якому знаходились побутові речі, меблі та електронна техніка, які на праві власності належали останній.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що пожежа відбулась, залишила місце вчинення злочину, тим самим спричинила майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 675 000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, кваліфікуються за ч. 2 ст. 194 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений в ході досу-дового розслідування час але не пізніше 08:30 годин 13.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула за адресою: АДРЕСА_3 , в якому розташований масажний салон та до якого у останньої був вільний доступ, де в ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Реалізовуючи свій заздалегідь виниклий, прямий, злочинний умисел, на-правлений на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, керуючись хуліганськими мотивами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, взявши із собою заздалегідь підготовлений предмет для розпалу, а саме газову запальничку, здійснила підпал легкозаймистих, тканинних виробів, що знаходились на ліжках у вищевказаному приміщенні. Внаслідок горіння легкозаймистих, тканинних виробів на ліжках сталась пожежа в приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , яке орендувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і в якому знаходились побутові речі, меблі та електронна техніка, які на праві власності належали останній.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що пожежа відбулась, залишила місце вчинення злочину, тим самим спричинила майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 510 000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному пошкодженні чу-жого майна, вчиненому шляхом підпалу, кваліфікуються за ч. 2 ст. 194 КК України.

13.04.2025 було здійснено затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час особистого обшуку якої, було вилучено майно останньої, а саме: чорна кофта, джинсові штани поміщено до спеціального пакету QYH02218886, пальто чорного кольору поміщено до спеціального пакету QYH0221891, запальничка чорного кольору поміщено до спеціального пакету ICR0059040, жіноча сумка коричневого кольору поміщено до спеціального пакету RAW 0059915, взуття чорного кольору поміщено до спеціального пакету RAW 0059914, рюкзак чорного кольору поміщено до спеціального пакету QYH 0221890.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 , якій 14.04.2025 було повідомлено про підозру за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

Вказане майно було опечатано та вилучено та поміщено до камери схову відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: місто Дніпро, вул. Шевченка, буд.7.

На підставі викладеного, просила накласти арешт на вилучене під час обшуку майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий надала заяву в якій просила клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене майно в клопотанні.

Від захисника адвоката ОСОБА_7 , надійшла заява про розгляд клопотання без участі та фіксації.

Володільцеві майна, у якого проводився обшук, направлена судова повістка на зазначений у клопотанні номер телефону, про що наявна довідка в матеріалах клопотання. Володілець майна у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, приходить до такого висновку.

З матеріалів клопотання встановлено, що у слідчому відділенні відділу поліції №2 Дніпровського районного управляння поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000499 від 13.04.2025року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України

У невстановлений в ході досудового розслідування час але не пізніше 07:00 годин 13.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула за адресою: АДРЕСА_1 та 2а, що є одним приміщенням, в якому розташований масажний салон та до якого у останньої був вільний доступ, де в ОСОБА_5 виник злочинний умисел на-правлений на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Реалізовуючи свій заздалегідь виниклий, прямий, злочинний умисел, на-правлений на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, керуючись хуліганськими мотивами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, взявши із собою заздалегідь підготовлений предмет для розпалу, а саме газову запальничку, здійснила підпал легкозаймистих, тканинних виробів, що знаходились на ліжках у вищевказаному приміщенні. Внаслідок горіння легкозаймистих, тканинних виробів на ліжках сталась пожежа в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , яке орендувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і в якому знаходились побутові речі, меблі та електронна техніка, які на праві власності належали останній.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що пожежа відбулась, залишила місце вчинення злочину, тим самим спричинила майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 675 000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, кваліфікуються за ч. 2 ст. 194 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у невстановлений в ході досу-дового розслідування час але не пізніше 08:30 годин 13.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула за адресою: АДРЕСА_3 , в якому розташований масажний салон та до якого у останньої був вільний доступ, де в ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна, шляхом підпалу.

Реалізовуючи свій заздалегідь виниклий, прямий, злочинний умисел, на-правлений на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, керуючись хуліганськими мотивами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, взявши із собою заздалегідь підготовлений предмет для розпалу, а саме газову запальничку, здійснила підпал легкозаймистих, тканинних виробів, що знаходились на ліжках у вищевказаному приміщенні. Внаслідок горіння легкозаймистих, тканинних виробів на ліжках сталась пожежа в приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , яке орендувала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і в якому знаходились побутові речі, меблі та електронна техніка, які на праві власності належали останній.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , переконавшись в тому, що пожежа відбулась, залишила місце вчинення злочину, тим самим спричинила майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 510 000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному пошкодженні чу-жого майна, вчиненому шляхом підпалу, кваліфікуються за ч. 2 ст. 194 КК України.

13.04.2025 здійснено затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час особистого обшуку якої, було вилучено майно останньої, а саме: чорна кофта, джинсові штани поміщено до спеціального пакету QYH02218886, пальто чорного кольору поміщено до спеціального пакету QYH0221891, запальничка чорного кольору поміщено до спеціального пакету ICR0059040, жіноча сумка коричневого кольору поміщено до спеціального пакету RAW 0059915, взуття чорного кольору поміщено до спеціального пакету RAW 0059914, рюкзак чорного кольору поміщено до спеціального пакету QYH 0221890.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 , якій 14.04.2025 було повідомлено про підозру за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

13.04.2025р.слідчим винесено постанову про визнання вилученого майна речовими доказами.

Вказане майно було опечатано та вилучено та поміщено до камери схову відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: місто Дніпро, вул. Шевченка, буд.7.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Виходячи з приписів ч. 5 ст. 171 КПК України арешт за клопотанням слідчого накладається на тимчасово вилучене майно - майно, яке вилучене під час обшуку, але дозвіл на вилучення якого не був наданий слідчим суддею в ухвалі про обшук.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує те, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, вилучені предмети не оглянуті, відсутні очевидні дані вважати, що вони не мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час обшуку 13.04.2025 затриманої особи в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

Чорна кофта, джинсові штани поміщено до спеціального пакету QYH02218886,

Пальто чорного кольору поміщено до спеціального пакету QYH0221891,

Запальничка чорного кольору поміщено до спеціального пакету ICR0059040,

Жіноча сумка коричневого кольору поміщено до спеціального пакету RAW 0059915,

Взуття чорного кольору поміщено до спеціального пакету RAW 0059914,

Рюкзак чорного кольору поміщено до спеціального пакету QYH 0221890, з забороною користування, розпорядження та відчуження зазначеного майна - з метою збереження речових доказів із забороною відчуження, розпорядження користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1