ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/356/25 Справа № 212/718/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката

ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката

ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом скоєння ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 356, 358 КК України, вказаних у письмовій заяві ОСОБА_6 від 26 грудня 2024 року.

В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що з відомостей, наданих скаржником, вбачається наявність цивільних відносин та спорів щодо функціювання об`єднання власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав, а також трудового спору між ОСББ та головою його правління. Захист порушених у таких відносинах прав та інтересів, за наявності підстав, може відбуватися шляхом звернення до суду з цивільними позовами. Слідчий суддя не вбачав будь-яких ознак кримінальних правопорушень, про які заявили ОСОБА_6 та її адвокат ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі письмової заяви ОСОБА_6 від 26 грудня 2024 року.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною. Наголошує на тому, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив матеріали справи, оскільки відповідно до протоколу №1 від 02 листопада 2024 року про виключення зі складу ОСББ ОСОБА_6 було внесено сфальсифіковані відомості та отримано доступ до банківського рахунку ОСББ. Вказує на те, що уповноважені особи ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області повинні внести відповідні відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника та її адвоката, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно із ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно ч. 5 п. 4 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. До ЄРДР також вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1.2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення (п. 2.2 розділу ІІ положення).

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. До того ж законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як слідує з матеріалів провадження 23 січня 2025 року до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга адвоката

ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката

ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час розгляду провадження слідчим суддею було досліджено та враховано всі наявні матеріали за заявою адвоката ОСОБА_7 від 23 січня 2025 року, з якої вбачається наявність цивільних відносин та спорів щодо функціонування об`єднання власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав, а також трудового спору між ОСББ та головою його правління.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 ,діяв у спосіб та у межах закону й дійшов обґрунтованого висновку, що заявником в порушення вимог ст. 214 КПК України не зазначені обставини, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та сама заява не містить даних про фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину та містить лише суб`єктивне ставлення заявника.

Посилання заявника на те, що уповноважені особи ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області зобов`язані відповідно до вимог ст.214 КПК України внести відповідні відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування, не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на наступне.

Так, відповідно до пункту 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Павлюлінець проти України» від 6 вересня 2005 року суд повторює, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява № 37437/97). Таким чином, доводи скарги ОСОБА_9 є несумісними ratione materiae з положеннями Конвенції і підлягають відхиленню відповідно до пунктів 3 та 4 статті 35 Конвенції.

Отже заявнику не належить право на порушення кримінальної справи проти певної особи, в тому числі і внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення злочину певною особою, а також у нього відсутнє право на реєстрацію повідомлення про злочин за бажаною ним кваліфікацією дій особи за диспозицією КК України, оскільки право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією заявнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Нормами кримінального процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Норма ч. 1 ст. 214 КПК України містить два ключових положення: 1) строк, протягом якого мають бути внесені відомості невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення; 2) зміст заяви, повідомлення вони мають свідчити про вчинене кримінальне правопорушення.

Разом з тим на підставі ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

За такого нормативного закріплення позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, є помилковою, адже сама норма опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене суд вважає, що апеляційна скарга адвоката

ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає, ухвала є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги адвоката

ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом скоєння ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 356, 358 КК України, вказаних у письмовій заяві ОСОБА_6 від 26 грудня 2024 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4