Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/642/25
Провадження № 1-кс/723/1541/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року м.Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч.4 ст.408 КК України, -

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Банилів-Підгірний Сторожинецького району Чернівецької області, реєстрація місця проживання в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, дітей чи інших осіб на утриманні не має, військовослужбовця, раніше не судимого

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 (в подальшому слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 (в подальшому по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000365 від 15.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, навідником розвідувального взводу 2 гірсько-штурмового батальойому військової частини НОМЕР_1 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_2 та вибув до свого місця постійного проживання в с. Банилів-Підгірний Чернівецького районук Чернівецької області де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 04.02.2025 року. Вказаного числа ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий у кримінальному провадженні № 0000061 від 04.02.2025 року за підозролю у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Ініціатор клопотання стверджує, що підставою для внесення клопотання є наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 408 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази.

Підозрюваний ОСОБА_4 , в ході судового розгляду клопотання, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України визнав та пояснив, що вчиненню цього правопорушенню передувала його хвороба від якої він не міг вилікуватись в умовах армії, а тому він не витримав і пішов додому. В задоволенні клопотання просив відмовити так як бажає іти служити тобто повернутися до Збройних сил України. Вчинення злочину передбаченого статтею 332 КК України він визнає окрім корисливого мотиву так як гроші за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України не отримував.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджені всі ризики зазначені в клопотанні та крім того підозрюваний бажає проходити військову службу і обрання запобіжного заходу перешкодить йому в цьому. ОСОБА_4 Вижницьким районним судом Чернівецької області вже обрано було запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і підозрюваний сплативши заставу вийшов на волю. Тому йому необхідно врахувати вказаний запобіжний захід і залишити його на заставі.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий, прокурор обґрунтовують свої доводи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 15 серпня 2023 року до ЄРДР за номером 0000365 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 408 КК України, з приводу вчинення ОСОБА_4 дезертирства.

10 лютого 2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, а саме у самовільному залишенні військової частини з метою ухилення від військової служби вчинене в умовах воєнного стану.

Із повідомлення колмандира військової частини від 09.08.2023 року, акту службового розслідування від 23.07.2023 року, протоколів допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 408 КК України.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність трьох ризиків передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд знаходить, що зазначені слідчим та прокурором ризики є обгрунтованими частково.

У слідчого судді, на підставі досліджених в суді доказів, немає жодних сумнівів, що ОСОБА_4 , який обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а також обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України вчиненного після вчинення дезертирства, може знову скоювати злочини.

При цьому інформацію про вчинення ОСОБА_4 злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, суд отримав із тексту клопотання, безпосередньо від підозрюваного, його захисника та прокурора в судовому засіданні так як доказів вказаного суду не надано.

Виходячи із суті оголошеної підозрюваному підозри за ч. 4 ст. 408 КК України, яка полягає у самовільному залишенні військової частини ОСОБА_4 слідує, що ризик щодо можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду також є обгрунтованим, оскільки здійснивши втечу і переховування один раз, не виключено вчинення такого переховування і вдруге.

Разом з тим судом не знайдено підстав вважати, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків, оскільки вказані свідки не є очевидцями втечі підозрюваного із військової частини, а давали тільки загальну характеристику його як військовослужбовця та повідомляли про його відсутність в місці несення служби. Тобто причин незаконно впливати на свідків з метою зміни ними своїх показань для уникнення кримінальної відповідальності у ОСОБА_4 немає і не можуть виникати.

Таким чином, беручи до уваги, що докази, які підтверджують обгрунтованість двох ризиків наявні, суд вважає, що вони, а також обставини вчинення кримінального правопорушення є самостійними, а також і релевантними, що відповідає вимогам п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, що зазначено в рішеннях цього органу у справах Летельє проти Франції, Томазі проти Франції, Мансур проти Туреччини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи із обставин вчинення ОСОБА_4 злочину, пов`язаного із самовільним залишенням військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, не виключена можливість вчинення нового злочину у випадку перебування його на будь-якому іншому запобіжному заході, окрім перебування під вартою, а також можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому суд враховуючи також суспільну репутацію підолзрюваного і його позитивну характеристику по місцю проживання та те, що підозрюваний є військовослужбовцем бере до уваги, що згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого статтею 408 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, на думку слідчого судді прокурор довів наявність всіх обставин передбачених пунктами 1, 2 та 3 ч.1 ст.194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, свідчить про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання його під вартою.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Серед вказаних випадків які заперечують визначення застави встановлено, що слідчий суддя під час воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого в т.ч. статтею 408 КК України.

Виходячи з цього та враховуючи наявність двох досить серйозних і актуальних ризиків, а також наявність і іншого кримінального провадження пов`язаного із можливістю підозрюваного переправлення через державний кордон України, слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки вважає, що застава яку спроможний сплатити підозрюваний не забезпечить в достатній мірі виконання ним як своїх обов`язків підозрюваного чи обвинуваченого, так і реальних ризиків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182-184, 194-197, 206, 395, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів, в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор".

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали та строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_10