Справа №621/3613/24
Пр. №1-кп/621/115/25
Ухвала

іменем України

14 січня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

у с т а н о в и в:

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики передбачені ст.177 КПК України, що полягають у можливості переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню продовжують існувати.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили відмовити у його задоволенні, оскільки зазначені прокурором ризики нічим не підтверджені.Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про скасування запобіжного заходу, надавши йому можливість відповідно до положень ст. 616 КПК України добровільно вступити до лав ЗСУ та прийняти участь у воєнних діях на боці України проти агресії з боку РФ. Захисник підтримав клопотання свого підзахисного.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання з підстав недотримання процедури, визначеної статею 616 КПК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Щодо клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 616 КПК України, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 616 КПК України, у разі введення воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України підозрюваний, обвинувачений, який під час досудового розслідування або судового розгляду тримається під вартою, крім тих, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, умисного вбивства двох або більше осіб або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 Кримінального кодексу України, а також підозрюваний, обвинувачений, який згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 Кримінального кодексу України на момент вчинення кримінального правопорушення займав особливо відповідальне становище, має право звернутися до прокурора з клопотанням про ініціювання перед слідчим суддею або судом питання про скасування цього запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

За результатами розгляду клопотання, передбаченого абзацом першим цієї частини, прокурор має право звернутися до слідчого судді або суду, який розглядає кримінальне провадження, з клопотанням про скасування цій особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відтак, положеннями ст. 616 КПК України чітко регламентовано порядок скасування обраного обвинуваченому запобіжного заходу для проходження військової служби. Згідно встановленого порядку обвинувачений може звернутись до прокурора із відповідним письмовим клопотанням. Після чого, за результатом розгляду клопотання обвинуваченого, прокурор має право звернутись до суду із відповідним письмовим клопотанням, що має відповідати встановленим законом вимогам за змістом.

До суду не надходило визначеного законом письмового клопотання прокурора про скасування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні, тому обвинуваченим не дотримано положень процесуального закону при зверненні із клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Сам обвинувачений згідно із ст. 616 КПК України не є суб`єктом, наділеним правом на звернення до суду із клопотанням про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Враховуючи викладене, клопотання обвинуваченого про скасування запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні для проходження військової служби задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

На час судового засідання сторонами не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачення ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 3 статті 289 Кримінального кодексу України, у поєднанні з мірою покарання, яка загрожує йому у разі визнання винуватим, вказує на наявність ризиків переховування від суду, а також і вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, застосований запобіжний захід - тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12, 176-178, 182, 183, 197, 199, 201, 331, 350 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 - тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 14 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1