1-в/205/726/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орджонікідзе, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, раніше неодноразово судимого, останні рази:

- 10.03.2022 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, 6 місяців;

- 05.09.2022 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 в якій він просить звільнити його від покарання у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

Засуджений ОСОБА_4 подав заяву, в якій просив розглядати клопотання про звільнення від покарання без його участі.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора яка віднесла вирішення питання на розсуд суду, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2022 року за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. Так, за вказаним вироком, ОСОБА_4 , визнано винуватим у тому, що він 28.07.2022 року викрав майно належне потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 3750 грн.

Крім того, ОСОБА_4 засуджено вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.03.2022 року, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнити від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, 6 місяців. Так, за вказаним вироком, ОСОБА_4 , визнано винуватим у тому, що він 22.05.2021 року викрав майно належне потерпілій ОСОБА_6 на суму 2025,00 грн.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 року в сумі 2270 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2021 році складала 1135 грн.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2021 році становила 2270 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 року в сумі 2481 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240,50 грн.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481грн.

Разом з цим, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2022 року становить 3750 грн., а від так, перевищує два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, а від так Закон України №3886-ІХ не має зворотну дію у часі щодо засудженого та не підлягає застосуванню.

Проте, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.03.2022 року становить 2025,00 грн., а від так, не перевищує два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, вчинених ОСОБА_4 , за які його було засуджено вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.03.2022 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 2, 110, 537-539, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, призначеного йому за ч. 2 ст. 185 КК України вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 10.03.2022 року.

Виключити з мотивувальної частини вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2022 року, посилання застосування ч. 1 ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05.09.2022 року за ч. 4 ст. 185 до покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

В іншій частині подання відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89) для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_7