Справа № 524/3380/24
Провадження 1-кп/524/439/24
УХВАЛА

10.12.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та клопотання захисників про зміну запобіжних заходів з тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби у кримінальному провадженні № 0000427 від 18.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кременчука Полтавської області, українець, громадянин України, освіти середня, не працюючий, не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-??11.10.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст. 190 КК України до 180 годин громадських робіт;

-??16.04.2013 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 389, ст. 71, ст. 72 КК України до 3 місяців 10 днів арешту.

-??04.01.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі терміном 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік;

-??04.02.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 11 місяців позбавлення волі.

-15.05.2019 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік.

-??06.08.2020 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Звільнений 26.07.2023 року за рішенням Харківського районного суду від 18.07.2023 року на підставі ст. 81 КК України з невідбутим строком 4 місяці 17 днів;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українець, громадянин України, освіти середня, працюючий автослюсарем ТОВ «Транссервіс», не одружений, не маючий на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 03.11.2015 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у вигляді 850 гривень.

- 20.11.2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

- 04.03.2021 року знятий з обліку в зв`язку з новим вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 11.11.2020 року.

- 10.02.2022 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч.2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік.

- 11.11.2020 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.15, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Звільнений 05.06.2023 року з Божковської ВК (№16) на підставі ст. 81 КК України за рішенням Полтавського апеляційного суду від 25.05.2023 року з невідбутим терміном 1 рік 6 місяців 12 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000427 про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Строк дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою, обраних обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спливає 12 грудня 2024 року.

За таких обставин прокурор подав суду два клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою, зазначивши, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Одночасно з цим захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 подала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу її підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання сторони захисту обгрунтували тим, що обвинувачений ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою, а поряд з цим прокурором не забезпечена явка в судове засідання потерпілого ОСОБА_8 для його безпосереднього допиту в суді та підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті. За таких обставин, на думку сторони захисту, наявність ризику того, що обвинувачені можуть впливати на потерпілого грунтується на припущеннях сторони обвинувачення, а не на доказах.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 також подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби. Клопотання обґрунтував тим, що стороною захисту не забезпечена явка до суду потерпілого, а відтак обґрунтованість підозри викликає сумніви, оскільки обвинувачені не визнають своєї вини і не бажають на даний час давати показання. За таких обставин, на думку сторони захисту, підстави для застосування найсуворішого виду запобіжного заходу відсутні.

Прокурор в судовому засіданні підтримав своє клопотання з підстав, що у ньому наведені та заперечував проти задоволення клопотання захисників.

Обвинувачені підтримали клопотання своїх захисників та заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили обрати їм запобіжні заходи у виді домашнього арешту у певний час доби, для того щоб вони мали можливість працювати.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що є особливо тяжким злочином, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до п. п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не визнають своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, після роз`яснення суті обвинувачення повідомили суд про те, що вони дійсно нанесли потерпілому тілесні ушкодження але не мали на меті заволодіти його майном та не заволоділи ним.

Стороною обвинувачення тривалий час не забезпечена до суду явка потерпілого, що позбавляє суд можливості перевірити версію захисту обвинувачених та переконатися поза розумним сумнівом у тому, що в діях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наявний саме той склад злочину у якому їх звинувачують (ч. 4 ст. 187 КК України) і який через свою тяжкість міг би виправдати тривале перебування бвинувачених під вартою до вироку суду.

Поряд з цим, згідно рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України.

У п.114 рішення Європейського суду з прав людини від 17 вересня 2020 року в справі «Грубник проти України» ( заява № 58444/15) ЄСПЛ зазначає, що вирішуючи питання про звільнення або подальше тримання особи під вартою, органи державної влади зобов`язані розглянути альтернативні засоби забезпечення її явки до суду.

Відповідно до п. 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Зенцов і інші проти Російської Федерації» до визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета даного положення, по суті, вимагає попереднього звільнення, якщо тривале утримання під вартою більш не являється обґрунтованим. Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують «істотні і достатні» причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою».

Існує також презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року). Національні органи влади зобов`язані встановити наявність конкретних фактів, відповідних підставам для подальшого тримання під вартою. Перекладення тягаря доведення щодо цього на особу, яка перебуває під вартою, рівноцінно порушенню принципу статті 5 Конвенції - положення, яке робить тримання під вартою винятковим відступом від права на свободу та таким, що дозволяється лише у вичерпно перерахованих та чітко визначених випадках (рішення у справах "Рохліна проти Росії" (Rokhlina v. Russia), N 54071/00, пункт 67, від 7 квітня 2005 року, та "Ілійков проти Болгарії" (Ilijkov v. Bulgaria), N 33977/96, пункти 84-85, від 26 липня 2001 року).

Таким чином, оскільки завершити розгляд кримінального провадження до цього часу не виявилося можливим, зокрема через неявку до суду потерпілого для його безпосереднього допиту в суді, на думку суду, цілодобовий домашній арешт забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фактично нівелювавши всі ризики, які існували при взятті його під варту.

За таких обставин, суд прийшов до переконання про можливість змінити обвинуваченим міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний час доби.

Керуючись ст. ст. 331, 176-178, 181, 186, 196, 201, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , з 19 год. до 06 год. ранку наступного дня.

Строк дії запобіжного заходу визначити на два місяці, тобто до 10 лютого 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

?протягом строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово не покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

?прибувати до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за викликом у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження;

?не відвідувати кафе, бари, інші місця продажу спиртних напоїв під час слідування до приміщення Автозаводського районного суду за викликом у зв`язку з судовим розглядом даного кримінального провадження;

?утриматися від спілкування з свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти негайного на підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України та зобов`язати його невідкладно прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , з 19 год. до 06 год. ранку наступного дня.

Строк дії запобіжного заходу визначити на два місяці, тобто до 10 лютого 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступні обов`язки:

?протягом строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово не покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

?прибувати до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за викликом у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження;

?не відвідувати кафе, бари, інші місця продажу спиртних напоїв під час слідування до приміщення Автозаводського районного суду за викликом у зв`язку з судовим розглядом даного кримінального провадження;

?утриматися від спілкування з свідками та іншими учасниками кримінального провадження.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти негайного на підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України та зобов`язати його невідкладно прибути до місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Направити копію даної ухвали для виконання за місцем проживання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.

Зобов`язати відповідальних посадових осіб Кременчуцького РУПГУНП в Кіровоградській області негайно поставити на облік обвинувачених ОСОБА_6 тпа ОСОБА_7 , щодо яких застосовано запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту, про що повідомити Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в їх житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених цією ухвалою, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, законними представниками, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1