Справа №760/1380/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

29 січня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника підозрюваного - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001174 від 17.11.2024, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Короваї Гребінківського району Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.5, ст.27, ч.2 ст.258 КК України.

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч.5, ст.27, ч.2 ст.258 КК України, у кримінальному проваджені № 0001174, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2024.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001174, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2024, за підозрою ОСОБА_7 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше серпня 2024 року до ОСОБА_5 у месенджері «Телеграм» до якого прив`язаний його мобільний номер телефону НОМЕР_1 з ім`ям користувача « ОСОБА_8 », надійшла спам-розсилка від невідомого спам-акканута, в якій йшлося про шляхи заробітку. Там я перейшов за посиланням ОСОБА_5 перейшов в особистий час з невстановленою особою з ніком « ОСОБА_9 », номер телефону якої не відображався. Під час спілкування з вказаною особою ОСОБА_5 отримував від останнього різного роду пропозиції, предметом яких було виконання незаконних завдань за грошову винагороду.

В листопаді 2024 року, в ході спілкування з вищевказаним абонентом у месенджері «Телеграм» вказаний абонент надіслав повідомлення, в якому зазначив, що є пропозиція підробітку у вигляді перевезення вантажу. Вказана пропозиція зацікавила ОСОБА_5 та він розпочав цікавитись які умови даного завдання. Так, невідомий абонент повідомив, що необхідно забрати з одного місця певний вантаж та перекласти його в інше місце. Погодившись виконати таке завдання ОСОБА_5 дізнався від останнього, що предметом, який треба перемістити з одного місця в інше є граната. За вказане завдання ОСОБА_5 була обіцяна грошова винагорода в розмірі 100 доларів США. Після цього, ОСОБА_5 були надіслані в месенджері «телеграм» координати місцевості де необхідно відшукати гаранту. Так, слідуючи вказаним координатам ОСОБА_5 вирушив з місця свого проживання - АДРЕСА_1 в район станції метро «Позняки». Доїхав за допомогою метрополітену та вийшов на вказаній станції. Після цього, слідуючи координатам я на маршрутному таксі № 22 прослідував в район Озер. Надалі, ввівши надіслані мені координати, за допомогою геолокації в мобільному телефоні, останній вийшов до необхідної місцевості - паркової зони. Там, зорієнтувавшись за надісланими йому фотознімками він віднайшов гранату «Ф-1», яка містилась в чорному пластиковому ящику (корпус гранати був окремо від запалу, а також вони були замотані у пергамент). В свою чергу ОСОБА_5 відзвітувався своєму замовникові, що віднайшов гранату. За наслідком вказаних дій замовник запропонував ОСОБА_5 самостійно визначитись з новим місцем приховування гранати, після чого останній обрав таким місцем «Совські пруди», а саме ділянку місцевості з приблизними координатами 50.4061743, 30.4820961. Діставшись до вказаного місця пішки, підійшовши до струмка, під наявним там деревом ОСОБА_5 й заховав гранату. Місце нового приховування даної гранати він сфотографував та зберіг за допомогою локації координати, після чого надіслав вказанеі відомості невідомій вищевказаній особі в месенджері «Телеграм». За виконання вказаного завдання ОСОБА_5 отримав на свій крипто гаманець грошову винагороду в розмірі близька 100 доларів США. Вказані кошти останній в подальшому вивів на свою банківську картку.

Приблизно через пару тижнів вищевказаний невідомий абонент знов написав в месенджері «Телеграм» ОСОБА_5 , що є нове завдання, метою якого є отримання та зміна місця розташування нового вантажу, який буде вже більшим ніж минулого разу. Останній погодився виконати вказане завдання та попрямував за наданими йому вказаним абонентом координатами. Для переміщення до місця схованки вантажу ОСОБА_5 скористався службою таксі «БОЛТ», яке я викликав зі свого мобільного телефону за допомогою мобільного додатку. Так, місцем схованки виявилась ділянка місцевості, розташована неподалік від того місця, де й минулого разу. Вийшовши з автомобіля служби таксі ОСОБА_10 попрямував до відповідного місця, слідуючи надісланим йому координатам та орієнтуючись по отриманим від замовника фотознімкам місцевості. З наданої замовником інформації вантаж був заритий в землі. Віднайшовши відповідне місце за фотозніками ОСОБА_5 знайшов палку та відрив захований вантаж, що являв собою білий мішок, в якому містились тратилові шашки та гранати. Вказаний мішок ОСОБА_5 помістив його в спортивну сумку, яку попередньо підготував та взяв з собою для транспортування вказаних предметів. Після цього, відзвітувавшись замовникові про факт знайдення вказаних гаранта та тратилових шашок, ОСОБА_5 отримав від останнього прохання про тимчасове зберігання вказаних предметів в ОСОБА_5 .

Так, слідуючи вказівками вказаного невідомого абонента ОСОБА_5 вирішив забрати вищевказані предмети до себе додому та зберігати за місцем свого проживання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 , як в квартирі так й прилеглому до неї самостійно захопленому приміщенні. У зв`язку з цим, діючи на виконання даного злочинного умислу, направленого на незаконне носінні, зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, розуміючи протиправність своїх дій, ОСОБА_5 за допомогою мобільного додатку таксі служби «БОЛТ» викликав таксі та попрямував до себе додому. Перебуваючи в себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , як в квартирі так й прилеглому до неї самостійно захопленому приміщенні, останній почав незаконно зберігати вищевказані предмети.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у придбанні, носінні, зберіганні та передачі бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , набувши, перенісши та в подальшому зберігаючи гранату Ф-1, без передбаченого законом дозволу, будучи обізнаним, що вказаний вибуховий пристрій призначений для фізичної ліквідації осіб, шляхом вчинення вибуху, в листопаді 2024 року, отримав завдання від невстановлених досудовим розслідуванням осіб в месенджері «Telegram» заховати вказану гранату у невстановленому місці на території міста Києва. Виконуючи вказане завдання ОСОБА_5 вирішив заховати гранату на ділянці місцевості з приблизними координатами 50.4068645, 30.4837245, біля вул. Колоскової у Голосіївському районі м. Києва, з метою подальшої її передачі іншій особі для використання нею з протиправною метою, а саме вчинення вибуху, спрямованого на ліквідацію осіб, на що ОСОБА_5 погодився, тим самим вступивши в попередню змову, з метою вчинення терористичного акту.

Так, не пізніше 16.11.2024 у ОСОБА_5 виник умисел на пособництво у вчиненні терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, призвів до заподіяння значної майнової шкоди та був вчинений з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Діючи на виконання злочинного задуму ОСОБА_5 , вирушивши від місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 до ділянки місцевості з приблизними координатами 50.4068645, 30.4837245, біля вул. Колоскової у Голосіївському районі м. Києва. Прибувши ввечері того ж дня за вказаною адресою, ОСОБА_5 пройшов до струмка, розташованого в лісовій місцевості, де побачивши повалене дерево, визначився із місцем приховування гранати, а саме під вказаним поваленим деревом. Підійшовши до даного місця, ОСОБА_5 дістав з кишені корпус гранати Ф-1 та запал, що були запаковані окремо в аркуші пергаменту, після чого помісти їх під вказане дерево. Надалі, останній зробив декілька фотознімків місця приховування гранати з запалом, які надіслав невстановленій особі у месенджері «Telegram». Після цього ОСОБА_5 прослідував до себе додому. Відзвітувавшись вказаній невстановленій особі про факт приховування гранати, за що в подальшому отримав грошову винагороду у розмірі 100 доларів США, яку вказана особа перерахувал на його електронний гаманець.

Після цього, в цей же день, інформацію щодо приховування зазначеної гранати у вказаному місці отримав від невстановлених осіб, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завербований останніми для вчинення терористичного акту.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2024 невстановлені досудовим розслідуванням особи, з яким вступ у злочинну змову ОСОБА_7 для вчинення терористичного акту, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, використовуючи невстановлений технічний пристрій з можливістю входу до Інтернет-мережі, а також установчі дані третьої особи - громадянина Молдови ОСОБА_11 (використовуючи месенджер «Telegram», де він підписаний як « ОСОБА_12 » № НОМЕР_2 з ім`ям користувача « ОСОБА_13 »), здійснили вхід на інтернет-сайт «ІНФОРМАЦІЯ_6», де шляхом пошуку виявили оголошення щодо здачі в оренду квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є громадянка України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після цього вказані особи здійснили миттєве бронювання вказаної квартири через зазначений Інтернет-сайт для проживання на період часу з 15.11.2024 по 19.11.2024. Про факт оренди вищевказаної квартири невстановлені особи у цього ж дня повідомили ОСОБА_7 . В свою чергу останній, взявши з собою заздалегідь придбані знаряддя злочину, серед яких також гранату «Ф-1», прибув 16.11.2024 до вказаної квартири.

В подальшому, того ж дня, перебуваючи у вказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , останній, використовуючи засоби конспірації у вигляді гумових рукавичок, бахіл та балаклави, з метою уникнення можливості залишення слідів вчинення злочину вкрутив саморіз в нижню частину стіни в коридорі ліворуч при вході в квартиру, на який намотав дріт, який протягнув перпендикулярно входу в коридор. У вказаному місці, ОСОБА_7 розташував гранату «Ф-1», від якої від`єднав кільце та поклав гранату на спускову скобу запалу, внаслідок чого остання під власною вагою не здетонувала, утримуючи таким чином спускову скобу. До гранати останній прив`язав вищевказаний дріт. Таким чином, останній виготовив саморобний вибуховий пристрій у формі так званої «розтяжки», який мав здетонувати при фізичному впливі ноги особи на дріт, шляхом зсуву гранати з місця розташування, що призвело б до відокремлення важіля від запалу «УЗРГМ», тобто принципу детонування вказаної гранати.

Так, обладнавши вхід в квартиру вибуховим пристроєм, для реалізації свого злочинного задуму, ОСОБА_7 повідомив про це у невстановлений спосіб осіб, з якими вступив у злочинну змову. Вказані невстановлені особи, будучи повідомленими ОСОБА_7 про факт обладнання ним вищевказаної квартири вибуховим пристроєм, залучили до виконання вказаного злочину невстановлену досудовим розслідуванням особу жіночої статі, яка мала зателефонувати до поліції та шляхом заздалегідь неправдивого повідомлення про злочин у формі домашнього насильства, викликати представників Національної поліції.

Так, 17.11.2024 приблизно об 10 год. 25 хв., діючи на виконання вказаного злочинного плану, використовуючи невстановлений мобільний телефон із сім-карткою НОМЕР_3 , невстановлена особа жіночої статі зателефонувала до чергової частини Печерського УП ГУНП у м. Києві, під час чого повідомила про факт її побиття невстановленою особою чоловічої статі, зазначивши, що сама переховується від нього у ванній кімнаті. З метою попередження факту домашнього насильства за вказаною адресою було надіслано наряд поліції у складі двох співробітників Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Прибувши 17.11.2024 об 10 год. 38 хв. за адресою: м. Київ, Печерський узвіз, 6, співробітники поліції зайшли в під`їзд та піднялись на другий поверх, де праворуч розташована квартира АДРЕСА_3 . Зателефонувавши за вищевказаним номером телефону НОМЕР_3 співробітники поліції повідомили про своє прибуття вказаній жінці, яка в ході розмови прохала про допомогу та мала всі ознаки потерпілої, що було чутно з її голосу - плач та нервозність. Також остання повідомила, що двері в квартиру відчинені та співробітники поліції можуть зайти до квартири. Відчинивши двері квартири АДРЕСА_3 та увійшовши до коридору даної квартири, ОСОБА_15 , який слідував першим, зачепив протягнутий перпендикулярно входу дріт, що вів до гранати, за наслідком чого дріт потягнув за прив`язане до нього кільке гранати, яке від`єдналось та спричинило відокремлення важіля від запалу «УЗРГМ», що призвело до початку детонування гранати. В свою чергу граната, після від`єднання від неї важіля запалу «УЗРГМ», висвободилась з місця розташування та перекатилась на середину коридору. Побачивши під ногами гранату ОСОБА_15 вигукнув «ГРАНАТА», після чого він та ОСОБА_16 невідкладно покинули приміщення квартири, за наслідком чого пролунав вибух.

Так, ОСОБА_5 , своїми діями, шляхом надання засобу вчинення злочину у вигляді гранати «Ф-1», сприяв вчиненню терористичного акту ОСОБА_7 , передбачаючи всі можливі негативні наслідки у вигляді загибелі людей, майнової шкоди, залякування населення, порушення громадської безпеки та бажаючи їх настання.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у пособництві до вчинення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, призвів до заподіяння значної майнової шкоди та був вчинений з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України.

05.12.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

05.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України.

06.12.2024 Солом`янським районним судом міста Києва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі зазначеного слідчий в клопотанні стверджує, що в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також учинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та просили застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із застосуванням тримання під вартою. Зокрема захисник зазначив, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень не містить належних доказів винуватості, а переліченні обвинуваченням ризики є припущенням.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001174, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2024, за підозрою ОСОБА_7 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, а також за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України.

05.12.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

05.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 та ч. 2 ст. 258 КК України.

06.12.2024 Солом`янським районним судом міста Києва відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваний перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 451/2023, №451/2023 від 26.07.2023, №734/2023 від 06.11.2023 та №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024, № 40/2024 від 28.10.2024 та затвердженими відповідно законами України №2402-ІХ від 24.02.2022, №2263-ІХ від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022, №2738-IX від 16.11.2022, №2915-IX від 07.02.2023, №3057-IX від 02.05.2023, №3275-IX від 27.07.2023, №3429-IX від 08.11.2023, №3564-IX від 06.02.2024, №3684-IX від 08.05.2024, №3891-IX від 23.07.2024, №024-IX від 29.10.2024 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 до 07.02.2025.

На підставі зазначених обставин, законодавцем встановлено відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України визначено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Факти та інформація, переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч.5, ст.27, ч.2 ст.258 КК України.

У клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Також, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

В даному випадку необхідно враховувати той факт, що вчинене кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, а відтак обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, повинно відповідати суспільному інтересу в умовах воєнного стану.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає доведеним вказаний прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про його наявність свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, який віднесено до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Також, наведені у клопотанні обставини кримінальних правопорушень дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може тривалий час переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому доводи прокурора в цій частині є доведеними.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про його наявність свідчить те, що у ОСОБА_5 перебуваючи на волі, враховуючи режим воєнного стану, особливості вчинення кримінального правопорушення та високий ступінь його суспільної небезпеки, в якому він підозрюється, існує реальна можливість знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин та у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263, ч.5, ст.27, ч.2 ст.258 КК України, до нього може бути застосований виключно безальтернативний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.02.2025 включно.

Визначити строк дії ухвали до 19.02.2025.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську міську прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий судя ОСОБА_17