Справа № 204/4/25
Провадження № 1-кп/204/2/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (ВКЗ) ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000158 від 06.12.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

-вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарання призначеного цим вироком та вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року та остаточно визначено до відбуття покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2024 року близько 09:00 гол. ОСОБА_5 знаходився в приміщенні камери №415 головного режимного корпусу Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 80, разом з іншими ув`язненими, де, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з побутових питань, у нього виник конфлікт з ув`язненим ОСОБА_6 .

В ході конфлікту, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 , 05 грудня 2024 року близько 09:00 год. знаходячись в приміщенні камери №415 головного режимного корпусу Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 80, підійшовши спереду до ОСОБА_6 , який знаходився біля столу, розташованого по середині вказаної камери, діючи умисно, наніс один удар зі значною силою кулаком правої руки в область тулуба ліворуч, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми черева з розривами селезінки (по нижньому та верхньому полюсі) з явищами внутрішньої кровотечі, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно з п.2.1.3-л,о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

Дії ОСОБА_5 , які виразилися в спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, яке є небезпечне для життя в момент заподіяння, вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , за згодою потерпілого ОСОБА_6 , в м. Дніпрі 30 грудня 2024 року, з додержанням наступних вимог.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.121 КК України.

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду в повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Також, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття обвинуваченого, сприяння в розкритті вчиненого кримінального правопорушення. Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2024 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення статей 394, 424, 473-474,476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджений та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди про визнання винуватості зобов`язання він взмозі реально; свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме дій, які виразилися в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, визнав та пояснив про вчинення ним кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статей 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним правам інтересам або правам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ним угоди.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_4 , вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену між сторонами міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Потерпілий ОСОБА_6 належним чином повідомлявся про дату і час судового засідання, проте в розписці, яка була надана на адресу суду з установи, де потерпілий відбуває покарання, останній зазначив, що не бажає брати участь у судових засіданнях.

Кримінальне правопорушення, у вчинені якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Ураховуючи викладене, оскільки умови, форма і зміст угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК, КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_5 дій, які виразились в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, які правильно кваліфіковані за ч. 1 ст.121 КК України, та доходить висновку, що ОСОБА_5 слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами про визнання винуватості.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 грудня 2024 року між прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

У строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати строк покарання, відбутий за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази: копію медичної карти стаціонарного хворого №25942 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1