ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/7397/19
Провадження № 1-в/210/985/24
У Х В А Л А

іменем України

12 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про звільнення від покарання та пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_4 , суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді надійшло подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про звільнення від покарання та пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_4 .

В судове засідання представник органу пробації ОСОБА_7 не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Засуджений та захисник, кожен окремо, не заперечували щодо задоволення подання.

Прокурор в судовому засіданні вважав подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2022 року визнано ОСОБА_4 винним у скоєнні злочинів, передбаченихч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання: за ч.1 ст.185 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України - 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого визначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком у 2 (два) роки, якщо він протягом вказаного іспитового с троку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України та п.2 ч.3 ст.76 КК України, покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації. Зарахувати у строк відбування покарання строк тримання під вартою з у даному кримінальному провадженні з 29.03.2021 року по 06.07.2021 року включно.

Вирок набрав законної сили 21.06.2022 року.

09.08.2024 набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст.51 Дрібне викрадення чужого майна.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону №3886-IX передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону №3886-IX установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У постанові від 07.10.2024 року по справі №278/1566/21 (провадження №51-2555кмо24) Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду виснувала, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМДГ, наголосивши при цьому, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМДГ, здійснюється виходячи з розміру НМДГ, який діяв на час вчинення відповідного діяння.

При цьому, з вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2022 року слідує, що ОСОБА_4 засуджений за таємне викрадення чужого майна 27.11.2019 року вартістю 2133 грн. та 16.03.2020 року вартістю 1398,49 грн.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2019 на рівні 1921,00 гривня. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2019 рік, становить 960,50 грн (1921,00 грн *50% = 960,50 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2019 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1921,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2020 на рівні 2102,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2020 рік, становить 1051,00 грн (2102,00 грн *50% = 1051,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2020 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2102,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Аналізуючи вищенаведене та враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України (епізод від 16.03.2020 року) завдав матеріальну шкоду потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Крім того, за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2022 року ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України (епізод від 27.11.2019 року) спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 2133,00 гривень, що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Крім того, за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2022 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України, яка не підпадає під дію Закону № 3886-IX.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 про звільнення від покарання та пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

В решті вирок залишити без змін.

Повний текст ухвали суду проголошено 16.12.2024 року о 13-35 годині.

Суддя: ОСОБА_1