Справа №295/2901/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001074 від 22.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 410 КК України та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на транспортний засіб Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору та ключ від такого транспортного засобу, упакований в сейф-пакет S2004610, що належать ОСОБА_4 .

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що військові службові особи військової частини НОМЕР_3 здійснюють привласнення військового майна, зокрема запчастин та паливно-мастильних матеріалів до автомобілів ЗІЛ-131, ГАЗ 66, КАМАЗ 4350, УРАЛ 4320 (автомобільних шин, двигунів, редукторів, кузовних елементів тощо), що обліковане за вказаною військовою частиною.

З метою приховування своєї протиправної діяльності та подальшого невиявлення контролюючими органами нестачі викраденого військового майна, військовослужбовці вносять до офіційних документів неправдиві відомості про їх списання (знищення) або ж здійснюють заміну автозапчастин (деталей до автомобілів) на непридатні до використання.

При цьому, військовослужбовці військової частини НОМЕР_3 з метою конспірації своєї протиправної діяльності та уникнення відповідальності реалізацію зазначеного майна здійснюють через цивільних осіб - посередників, які тимчасово зберігають у себе запчастини, підшуковують покупців та безпосередньо здійснюють продаж такого військового мана і у подальшому частину грошових коштів передають військовослужбовцям військової частини НОМЕР_3 .

27.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.02.2025 у справі № 295/2270/25 проведено обшук транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, за результатами якого вилучено:

1) транспортний засіб Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів УЛМТЗ ГУНП в Житомирській області за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35;

2) ключ від транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, упакований в сейф-пакет S2004610.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту, проте зазначив, що під час обшуку в транспортному засобі нічого не знайдено та не вилучено, просив повернути транспортний засіб на відповідальне зберігання власнику.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому перебуває кримінальне провадження № 0001074 від 22.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 410 КК України, в рамках якого постановою старшого слідчого ОСОБА_3 від 27.02.2025 майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, оскільки транспортний засіб Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 може бути використаний як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою проведення судових експертиз, слідчий суддя вважає за можливе частково задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні не доведено, що у разі повернення транспортного засобу власнику, існує ризик його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, тому слідчий суддя вважає, що перебування такого майна в органу досудового розслідування є недоцільним та невиправданим, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає потреби в подальшому його утриманні органом досудового розслідування та вважає за можливе передати його на відповідальне зберігання особі, яка є його власником, відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору, що належить ОСОБА_4 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника і третіх осіб права відчужувати, вищевказане майно.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні передати транспортний засіб Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , білого кольору ОСОБА_4 на відповідальне зберігання.

Заборонити ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або розпорядження щодо транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 .

Зобов`язати ОСОБА_4 надавати безперешкодний доступ до транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 у разі необхідності проведення з використанням вказаного майна будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні та/або під час судового розгляду.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1