Провадження №1-кс/367/207/2025
УХВАЛА

Іменем України

18 березня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Миколаєнко П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені клопотання керівника Релігійної організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ ІКОНИ БОЖОЇ МАТЕРІ ПОЧАЇВСЬКА КИЇВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) М. БУЧА КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року у справі №367/2152/24 (провадження №1-кс/367/287/2024), -

в с т а н о в и в :

20 січня 2025 року до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від керівника Релігійної організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ ІКОНИ БОЖОЇ МАТЕРІ ПОЧАЇВСЬКА КИЇВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) М. БУЧА КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» Кригіна Миколи Володимировича надійшло клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року у справі №367/2152/24 (провадження №1-кс/367/287/2024).

Обґрунтовуючи клопотання, ОСОБА_1 вказує, що 11.11.2023 Релігійною організацією «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ ІКОНИ БОЖОЇ МАТЕРІ ПОЧАЇВСЬКА КИЇВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) М. БУЧА КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» в особі настоятеля протоієрея ОСОБА_1 до Національної поліції України була подана заява про злочин, а саме незаконного заволодіння транспортними засобами, які є власністю релігійної організації. Дана заява була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000662.

Заявник вказує, що 07.03.2024, з метою забезпечення збереження речових доказів, за клопотанням прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області накладено арешт на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від запалювання ТЗ, шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Зазначає, що на даний час вказаний транспортний засіб, ключі від запалювання та тимчасовий реєстраційний талон вилучено з незаконного користування і розпорядження та знаходиться на майданчику тимчасового тримання, а тому відпала потреба у його арешті.

Враховуючи викладене, заявник просить:

-скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року у справі №367/2152/24 (провадження №1-кс/367/287/2024) арешт на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від запалювання ТЗ;

-зобов`язати компетентних посадових осіб Національної поліції України у кримінальному провадженні №0000662 від 11.11.2023 повернути РО «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ ІКОНИ БОЖОЇ МАТЕРІ ПОЧАЇВСЬКА КИЇВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) М. БУЧА КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» вилучене та арештоване ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року у справі №367/2152/24 майно, а саме: транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від запалювання ТЗ.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав.

Прокурор Бучанської окружної прокуратури Книгиницька З.О. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заперечила проти повного задоволення поданого клопотання, посилаючись на те, що обставини для заборони на відчуження майна не перестали існувати.

Дослідивши матеріали клопотання, матеріали справи №367/10613/23 (провадження №1-кс/367/207/2025), матеріали справи №367/2152/24 (провадження №1-кс/367/287/2024), слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року у справі №367/2152/24 (провадження №1-кс/367/287/2024), клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000662 від 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 356 КК України, задоволено частково, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000662 від 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 356 КК України, накладено арешт на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від запалювання ТЗ, шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, у задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

Як вбачається із зазначеної ухвали, слідчим суддею встановлено, що згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, сектором дізнання відділення поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000662 від 09.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 356 КК України; 04 березня 2024 року в період часу з 19 години 20 хвилин по 20 годину 11 хвилини, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район с. Червонокам`яне, Н-08, 440 км, слідчим СВ № 9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено огляд місця події, в ході якого зафіксовано на узбіччі автодороги розташований транспортний засіб ( евакуатор) д.н.з. НОМЕР_3 на якому розміщено транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Біля автомобіля знаходився водій евакуатора, який назвав себе ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_4 від 04.07.2023 на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . При детальному огляді тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_4 , встановлено, що власником автомобіля являється «РГ УПЦ ІКОНИ БОЖОЇ МАТЕРІ «ПОЧАЇВСЬКА», адреса власника: Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, буд. 7, кв. 25. По закінченню огляду:вищевказаний транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 разом з ключами від запалювання ТЗ, вилучений та направлений до ВП №9 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: смт. Солоне, вул. Строменко, 1-а; вилучено та поміщено до паперового конверту тимчасовий реєстраційний талон серії ХХР 023953від 04.07.2023 року на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 05 березня 2024 року транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від запалювання ТЗ, тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_4 від 04.07.2023 року на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000662 від 09.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Згідно копії тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_4 від 04.07.2023 року на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником транспортного засобу є «РГ УПЦ ІКОНИ БОЖОЇ МАТЕРІ «ПОЧАЇВСЬКА», адреса власника: Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, буд. 7, кв. 25.

Як видно з ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року, арешт на транспортний засіб накладений з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку із відповідністю вказаного транспортного засобу критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Також в судовому засіданні встановлено, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження № 0000662 від 09.11.2023 триває.

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба, або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Під час вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка визначає, що ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

При вирішенні питання про наявність достатніх підстав вважати, чи існує потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на транспортний засіб в ході розгляду клопотання заявника про скасування арешту з майна, слідчий суддя має враховувати підстави, визначені ст.ст. 170, 173 КПК України. Зокрема, слідчий суддя повинен брати до уваги необхідність такого арешту з огляду на завдання кримінального провадження, наслідки арешту для особи, відносно майна якої застосовується відповідний арешт.

Скасування арешту майна спрямовано на поновлення прав власника майна, та цього вимагає обов`язок суду по дотриманню прав осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному поданні учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється протягом тривалого часу, жодній особі не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, з метою недопущення порушення права власника на вільне розпорядження та користування своїм майном, слідчий суддя вважає правильним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року у справі №367/2152/24 (провадження №1-кс/367/287/2024) на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від запалювання ТЗ, - в частині тимчасового позбавлення права на розпорядження та користування даним майном.

Однак, оскільки на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000662 від 09.11.2023 триває, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання в іншій частині.

Встановлені слідчим суддею обставини у кримінальному провадженні № 0000662 від 09.11.2023 свідчать про те, що на даному етапі кримінального провадження потребу досудового розслідування виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.170, 172, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання керівника Релігійної організації «РЕЛІГІЙНА ГРОМАДА ПАРАФІЯ ІКОНИ БОЖОЇ МАТЕРІ ПОЧАЇВСЬКА КИЇВСЬКОЇ ЄПАРХІЇ УКРАЇНСЬКОЇ ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ (ПРАВОСЛАВНОЇ ЦЕРКВИ УКРАЇНИ) М. БУЧА КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ» ОСОБА_1 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року у справі №367/2152/24 (провадження №1-кс/367/287/2024) задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року у справі №367/2152/24 (провадження №1-кс/367/287/2024) на транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI 2299, ідентифікаційний номер тз НОМЕР_1 , 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ключі від запалювання ТЗ, скасувати в частині тимчасового позбавлення права на розпорядження та користування даним майном.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ю.В. Кравчук