Справа № 159/7938/24 Провадження №11-сс/802/162/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_7 ,

представника власника майна-

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 27 лютого 2025 року про арешт майна (ЄРДР №0001621),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 27 лютого 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 про арешт майна. Накладено арешт на колоди деревини породи «сосна», лісоматеріали та інше майно, які були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку з 01.02.2025 по 05.02.2025 поблизу с. Смідин Ковельського району, заборонивши відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном та речами до вирішення провадження по суті.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник власника вилученого майна подав апеляційну скаргу. В якій зазначає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи. Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання, оскільки не враховано, що обшук проведено з процесуальними порушенням, адже мали місце неодноразові проникнення на територію його проведення та було залучено оперативні підрозділи, за відсутності належного доручення. Походження вилученого майна є цілком законним та документально підтвердженим, ФОП ОСОБА_9 є добросовісним набувачем, відтак вилучення майна перешкоджає здійсненню ним господарської діяльності. Підозра в рамках зазначеного кримінального провадження нікому не вручена. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого скасувати та відмовити в арешті майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, міркування представника власника майна, який підтримав апеляцію з підстав викладених в ній, думку прокурора та слідчого, які, кожен зокрема, заперечили доводи скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.

Згідно витягу ЄРДР убачається, що СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001621 від 23.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 197-1 КК України

З матеріалів справи встановлено, під час проведення з 01.02.2025 до 05.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2025 обшуку на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:1234, було встановлено, що виявлена незаконна господарська діяльність здійснюється поза межами земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:1234 та розміщена на землях запасу на території Смідинської сільської ради за координатами місцевості 51.3254319, 24.4231647. Відтак було проведено невідкладний обшук, пов`язаний із врятуванням майна, яке є речовим доказом у вчиненні кримінальних правопорушень.

Вилучене майно відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України, а сам арешт майна накладений з метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 197-1 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

У відповідності до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обґрунтовано наклав арешт на вилучене майно, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 27 лютого 2025 року про арешт майна без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді