У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5745/22

№ 1-кс/183/98/25

15 січня 2025 року м. Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого, слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 03 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 260 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, з вищою освітою, не працюючому, одруженому, маючому на утриманні малолітню доньку 2020 року народження, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 260 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчими СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 03 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 260 КК України.

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого, слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 03 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 260 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що на початку квітня 2014 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) на території Донецької області України не встановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної, так званої, «Донецької народної республіки» було створено не передбачене законом збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, було озброєно вогнепальною зброєю. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах та місцевості Донецької області та мало загальну координацію керівництва із центром у м. Донецьку (Донецька область, Україна).

Зазначене збройне формування не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Крім того, факт створення на початку 2014 року терористичної організації «Донецької народної республіки» за підтримки та під контролем Російської Федерації визнано Резолюцією ПАРЄ від 12.10.2016. При цьому в Резолюції зазначено, що «Донецька народна республіка» та всі її так звані «установи» не мають будь-якої легітимності у відповідності до українського або міжнародного права.

У невстановленому досудовим розслідуванням місці, а також у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не раніше ніж на початку квітня місяця 2014 року, у ОСОБА_7 виник прямий умисел, направлений на участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, що входить до складу псевдодержавного утворення, так званої, «Донецької народної республіки».

Реалізуючи свій прямий умисел, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, а також у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не раніше ніж на початку квітня місяця 2014 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, ОСОБА_7 вступив у таке формування, а саме до лав, так званої, «Донецької народної республіки», яке створене при не встановлених в ході розслідування обставинах і діюче на території міста Донецька (Донецька область, Україна) та інших населених пунктів України.

Участь ОСОБА_7 у діяльності не передбаченого законом збройного формування, яке знаходилось на території м. Донецька (Донецька область, Україна) та інших населених пунктів України, полягала у тому, що він, перебуваючи у його складі, приблизно у вересні 2014 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись у м. Донецьку (Донецька область, Україна), більш точна адреса в ході досудового розслідування не встановлена, допитував військовополонених Збройних сил України, маючи на меті встановити кількість, розташування, дислокацію, стан озброєння, особисті данні командного складу Збройних сил України, тобто отримати дані військової таємниці з метою сприяння не передбаченому законом збройному формуванню у насильницькій зміні та поваленні конституційного ладу, захопленні державної влади в Україні, а також зміні меж території і державного кордону України. Під час проведення допитів ОСОБА_7 застосовував фізичну силу та здійснював психологічний тиск на військовополонених Збройних сил України, в тому числі погрожуючи їм фізичною розправою шляхом їх розстрілу.

Умисні дії ОСОБА_7 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 260 КК України, тобто участь у складі не передбачених законом збройних формувань у нападі на громадян.

03 серпня 2022 року відомості про вказаний факт, внесені до ЄРДР за № 0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 260 КК України.

17 грудня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000052 за ч. 4 ст. 260 КК України, через його близьких родичів: мати ОСОБА_8 , батька ОСОБА_9 , брата ОСОБА_10 та захисника адвоката ОСОБА_11 повідомлено про підозру

17 грудня 2022 року слідчим СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000052 зупинено та слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у розшук. Крім того 19 грудня 2022 року слідчим надане доручення ВПК Новомосковського ВП в порядку ст. 40 КПК України, на розшук та встановлення ОСОБА_7 .

На виконання вищезазначеного доручення 19 грудня 2022 року заведено оперативно-розшукову справу № 13322024 щодо розшуку підозрюваного ОСОБА_7 , який переховується від слідства.

Під час оперативно-розшукових заходів встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій РФ території України (м. Донецьку) та до теперішнього часу на підконтрольну українській владі територію не повернувся.

Під час досудового розслідування допитані батьки ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які повідомили, що їх син у 2015 році поїхав до м. Донецька або м. Макіївка та до теперішнього часу до них не приїжджав.

Разом з тим, під час досудового розслідування допитаний в якості потерпілого ОСОБА_12 , який повідомив, що він 29.08.2014 року під час бойових дій у м. Іловайськ потрапив у полон до військ РФ та його перевезли до м. Донецька. Під час перебування у полоні ОСОБА_12 допитував колишній працівник міліції України, який перейшов на сторону ополчення так званого «ДНР» та працює слідчим міліції «ДНР». Під час проведення впізнання за фотознімками ОСОБА_12 впізнав серед чотирьох осіб ОСОБА_7 , як слідчого «ДНР», який його допитував у полоні в м. Донецьку.

Крім того від о/у ВПК Новомосковського РВП постійно надходять довідки про систематичне проведення оперативно розшукових заходів, які направлені на встановлення місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_7 , а саме направляються відповідні запити до органів, установ та організацій, проводяться перевірки за обліками затриманих та непізнаних трупів, здійснюються перевірки та відпрацювання за місцем реєстрації розшукуваного, надаються завдання дільничним офіцерам поліції, які обслуговують територію, на якій мешкав розшукуваний, постійно направляються доручення до Прикордонної служби України, направляються орієнтування до ВП Дніпропетровської області та ГУНП суміжних областей тощо.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 31.08.2022 року, протоколом пред`явлення особи ОСОБА_7 для впізнання потерпілому ОСОБА_12 від 31.08.2022 року, протоколом огляду речей від 23.09.2022 року, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 17.11.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 19.09.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.09.2022 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 14.10.2022 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 14.10.2022 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.01.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.01.2025 року, довідкою, щодо перевірки за інтегрованою міжвідомчою інформаційно-телекомунікаційною системою, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон України системи «Аркан» від 09.01.2025 року.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_7 на теперішній час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, та будучи належним чином повідомленим про підозру, розірвавши будь-які соціальні зв`язки з близькими та родичами, за місцем своєї реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 відсутній, перебуває у м. Донецьку та продовжує переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджає досудовому розслідуванню.

На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаного ризику забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та постановою слідчого оголошений в розшук, за результатами проведення якого встановлено, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, вважаю, що є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ризики не доведенні, доказів того, що його підзахисний перебуває на окупованій території немає, лише з показів його рідних, слідчими не проведено ряд розшукових дій, а саме немає запиту до прикордонної служби, та служби соціального населення, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши прокурора, захисника, дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_7 підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 260 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя ураховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 хоча і є особою раніше не судимою, однак підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 260 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 до 12 років позбавленням волі, з конфіскацією майна, або без такої.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваній найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 т. 260 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З долучених до клопотання матеріалів, слідчий суддя приходить до переконання, про наявність підстав вважати, що ОСОБА_7 перебуває на окупованій території.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого, слідчого відділу Новомосковського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 03 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 260 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі ч.6 ст.193 КПК України, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено, підписано та оголошено о 09 год. 15 хв. 17 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1