Справа № 991/4326/24
Провадження 1-кп/991/53/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2025 Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:

головуючого суддіОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурораОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
його захисників, адвокатівОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12
його захисника, адвокатаОСОБА_13
представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження АТ «Ю АР ДІ Українські дороги» ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , у межахкримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001415 від 25.08.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Волочиську Хмельницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України, та

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бердянськ Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Історія провадження

1.1. На розгляді Вищого антикорупційного суду перебувають матеріали зазначеного кримінального провадження.

1.2. Ухвалою суду від 22.05.2024 у цьому кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання, а ухвалою від 27.06.2024 судовий розгляд.

1.3. 30.01.2025 до Вищого антикорупційного суду від прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 надійшли клопотання про продовження строку дії обов`язків, які мають виконувати обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 17.12.2024.

1.4. У клопотанні, поданому щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурор просила суд продовжити на два місяці строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не покидати територію України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи необхідність продовження ОСОБА_6 строку дії обов`язків, прокурор посилалась на обґрунтованість висунутого ОСОБА_6 обвинувачення на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів, а також на продовження існування ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків.

Ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду прокурор обґрунтовує наступним: залученням ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_12 третьої особи для вчинення кримінального правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності; наявністю двох діючих паспортів громадянина України для виїзду за кордон; неодноразовим перетином ОСОБА_6 державного кордону України, а саме 16 разів під час воєнного стану; майновим станом обвинуваченого та його родини; наявністю широкого кола зв`язків, які обвинувачений може використати для досягнення неправомірної домовленості щодо уникнення контролю у пунктах пропуску через державний кордон України; тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_6 у випадку доведення його винуватості.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні прокурор мотивує тим, що жоден свідок ще не був допитаний судом, а тому ОСОБА_6 , який має широке коло зв`язків, може незаконно впливати на них з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, зокрема, на свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

На підставі наведеного, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про його особу, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, прокурор вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, тому вважає, що існує необхідність у продовженні строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого.

1.5. У клопотанні, поданому щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , прокурор просила суд продовжити на два місяці строк дії покладених на нього обов`язків, а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не залишати територію України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи необхідність продовження ОСОБА_12 строку дії обов`язків, прокурор посилалась на обґрунтованість висунутого ОСОБА_12 обвинувачення на підставі зібраних під час досудового розслідування доказів, а також на продовження існування ризиків переховування від суду та незаконного впливу на свідків.

Ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_12 від суду прокурор обґрунтовує таким: залученням ОСОБА_12 разом із ОСОБА_6 третьої особи для вчинення кримінального правопорушення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності; наявністю діючого паспорта громадянина України для виїзду за кордон; неодноразовим перетином ОСОБА_12 державного кордону України, зокрема двічі під час воєнного стану, де він перебував від 12 до 27 днів; тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_12 у випадку доведення його винуватості.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні прокурор мотивує тим, що жоден свідок ще не був допитаний судом, а тому ОСОБА_12 , використовуючи широке коло зв`язків ОСОБА_6 , може незаконно впливати на них з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, зокрема, на свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

На підставі наведеного, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_12 кримінального правопорушення, даних про його особу, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, прокурор вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не можуть на даному етапі судового провадження забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, тому вважає, що існує необхідність у продовженні строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого.

1.6. В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_10 надав суду письмові заперечення на клопотання прокурора, яке стосується продовження строку дії обов`язків, покладених на його підзахисного, в яких він просив відмовити у задоволенні такого клопотання. Зазначив, що прокурором не доведено існування зазначених у клопотанні ризиків. Наголосив на тому, що процесуальна поведінка ОСОБА_6 є такою, що не викликає сумнівів невиконання ним покладених раніше обов`язків, а ризик переховування є мінімізованим у достатній мірі, аби нівелювати потребу у покладенні на нього обов`язку здати паспорт (паспорти) або інші документи, що надають право для виїзду за кордон, який, між іншим, обвинуваченим був зданий. Щодо посилання прокурора на подані ОСОБА_6 повідомлення про зміни в майновому стані за 2024 рік, то захисник звертає увагу на ту обставину, що такі кошти витрачаються на навчання доньки ОСОБА_6 закордоном, при цьому такі оплати мають постійний характер. Крім того, захисник звертає увагу на те, що з плином часу, ризики, на які посилався прокурор, зменшились і стороною обвинувачення не доведено протилежного. Щодо ризику незаконного впливу на свідків адвокат посилався на відсутність доказів вчинення ОСОБА_6 спроб чи намірів чинити тиск або заохочувати свідків у наданні недостовірних показань, що свідчить про недоведеність з боку сторони обвинувачення такого ризику. Захисник підсумовує, що застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави достатньо для забезпечення його належної поведінки.

1.7. Також письмові заперечення надійшли від захисника обвинуваченого ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 , у яких він просив відмовити у продовженні строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_12 . Зазначив, що стороною обвинувачення не доведено безумовного існування ризиків, наведених у клопотанні. Крім того, з урахуванням належної поведінки ОСОБА_12 , адвокат вважає, що можна констатувати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України втратили свою інтенсивність, у зв`язку з чим відсутня потреба у продовженні раніше покладених на обвинуваченого обов`язків. Щодо ризику переховування від суду, то прокурор не наводить у клопотанні жодного нового доводу, який би обґрунтовував існування такого ризику, як і не надає жодного доказу на підтвердження його існування. Наголосив, що ОСОБА_12 здав на зберігання паспорт для виїзду за кордон до органу міграційної служби, а відтак сумлінно виконав цей процесуальний обов`язок. Звернув увагу суду, що перетин державного кордону був здійснений ОСОБА_12 більше року назад, тобто до моменту повідомлення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, що, на його думку, свідчить про безпідставність ризику переховування обвинуваченого від суду. Вважав, що суворість покарання, яке може бути застосовано до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Звернув увагу суду на наявність у ОСОБА_12 міцних соціальних зв`язків, що також виключає ризик переховування від суду, а також ту обставину, що розмір застосованої до обвинуваченого застави в повній мірі здатен забезпечити його належну процесуальну поведінку. Щодо ризику незаконного впливу на свідків, то адвокат наголосив та відсутності жодних доказів, які б свідчили, що ОСОБА_12 намагався зустрітись із будь яким свідком чи іншими учасниками у цьому кримінальному провадженні, тому такий ризик є недоведеним.

ІІ. Позиції сторін судового провадження

2.1. Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала з викладених у них мотивів та просила їх задовольнити.

2.2. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_10 , у задоволенні клопотань прокурора просив відмовити. В судовому засіданні висловив позицію, викладену ним у письмових запереченнях.

2.3. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , у задоволенні клопотань просив відмовити. Вважав, що внесеного обвинуваченим визначеного розміру застави достатньо для його належної поведінки.

2.4. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники, адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 у задоволенні клопотань прокурора просили відмовити.

2.5. Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 , адвокат ОСОБА_13 , просив відмовити у задоволенні клопотань прокурора. Підтримав доводи, викладені ним у письмових запереченнях.

2.6. Обвинувачений ОСОБА_12 також заперечував щодо клопотань прокурора.

ІІІ. Мотиви та обґрунтування суду

3.1. Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши доводи поданих клопотань, колегія суддів дійшла до таких висновків.

3.2. Правове регулювання

Положення ч. 5 та ч. 6 ст. 194 КПК України визначають правові підстави та надають перелік обмежувальних заходів (обов`язків), які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого одночасно із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

В силу ч. 7 цієї ж статті, такі обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 199 КПК України слідує, що суд продовжує строк дії відповідних обов`язків лише у разі, якщо прокурор доведе, що заявлені ним ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше застосування покладених на особу обов`язків.

3.3. Встановлені судом обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.11.2023 до ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 40 260 000,00 грн та покладенням на підозрюваного таких обов`язків: 1) прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді або суду за кожним викликом вимогою, залежно від стадії кримінального провадження; 2) не відлучатись без дозволу детектива, прокурора, слідчого судді або суду з Хмельницької області та м. Києва і Київської області з можливістю пересування між ними; 3) повідомляти детектива, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001415 від 25.08.2023; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю (т. 2, а.с. 111-120).

На виконання цієї ухвали 28.11.2023 ПП «АГРАРНА КОМПАНІЯ 2004» була внесена застава за ОСОБА_6 у розмірі 40 260 000,00 грн, у зв`язку з чим його звільнено з-під варти і застосовано до нього альтеративний запобіжний захід у виді застави із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, про які зазначено вище.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.01.2024 скасовано обов`язок, покладений на ОСОБА_6 носити електронний засіб контролю (т. 2, а.с. 128-131).

В подальшому ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.01.2024 продовжено строк дії обов`язків, що були визначені ухвалою слідчого судді від 28.11.2023 окрім обов`язку, виключеного ухвалою слідчого судді від 12.01.2024 (т. 2, а.с. 132-136).

Також, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.03.2024 поряд із продовженням строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , обов`язки, передбачені п.п. 2, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, викладено у такій редакції: не покидати територію України без дозволу детектива, прокурора, слідчого судді або суду; утриматися від спілкування з свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з приводу обставин викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 у кримінальному провадженні (т. 2, а.с. 137-141).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.05.2024 ОСОБА_6 продовжено строк дії таких обов`язків на два місяці (т. 2, а.с. 144-147).

У подальшому строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків, за виключенням обов`язку прибувати до прокурора за кожним викликом та вимогою, неодноразово продовжувався Вищим антикорупційним судом, востаннє ухвалою від 17.12.2024 на строк два місяці, тобто до 17.02.2025 включно.

До закінчення дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку ст. 199 КПК України прокурор звернувся з клопотанням про продовження їх строку.

3.3.1. Щодо ризику переховування від суду

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 обвинувачується у здійсненні пропозиції службовим особам, які займають особливо відповідальне становище, надати їм неправомірну вигоду, та надання такої вигоди за вчинення службовими особами дій в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, та в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їм службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Зазначене кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості є тяжким злочином. Покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбачає позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна або без такої. Також, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, відповідно до примітки до ст. 45 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням, що унеможливлює застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом чи звільнення від відбування покарання з випробуванням до цих правовідносин.

На переконання суду, суворість можливого покарання може бути реальним мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», заява № 14379/88, 26.01.1993).

З цього слідує, що існування обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину саме по собі не є беззаперечним свідченням того, що в обвинуваченого існує бажання переховуватись від суду, а тому така обставина має значення лише у випадку встановлення інших релевантних факторів.

Встановлено, що ОСОБА_6 має 2 паспорти громадянина України для виїзду за кордон та 16 разів перетинав державний кордон України під час воєнного стану.

Не викликає сумніву також фінансова спроможність ОСОБА_6 переховуватися від суду та його можливість тривалий час проживати, як на території України, так і за її межами. До таких висновків можна дійти проаналізувавши документи щодо видатків та доходів ОСОБА_6 .

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів прокурора щодо існування вказаного ризику, оскільки з метою уникнення покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі доведення його винуватості, ОСОБА_6 має реальну та фінансову можливість тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і за її межами.

3.3.2. Щодо ризику впливу на свідків

Під час оцінки цього ризику суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

Так, в силу засади безпосередності дослідження судом показань, яка регламентована ст. 23 КПК України, та відповідно до визначених у ст. 224 КПК України правил проведення допиту в суді, під час судового розгляду суд отримує показання усно шляхом допиту особи у судовому засіданні. Порушення зазначених імперативних вимог, як правило, має наслідком недопустимість як доказу відомостей, що містяться у відповідних показаннях.

Водночас, з огляду на закріплений у ст. 290 КПК України порядок ознайомлення захисту з матеріалами досудового розслідування, зокрема, з показаннями допитаних стороною обвинувачення осіб, очевидно, що обвинувачений може бути обізнаний із персональними даними свідків та змістом їх позасудових показань.

Зазначене у поєднанні із наявним у ОСОБА_6 статусом народного депутата та можливістю впливу на інших осіб шляхом використання набутих зв`язків серед державних, правоохоронних та інших органів, дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема на свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , для зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З огляду на продовження існування вказаного ризику, суд також вважає необхідним встановлення ОСОБА_6 заборони спілкування зі вказаними свідками.

3.3.3. Висновки суду

Застосування до підозрюваного/обвинуваченого певних обмежень, якими в цьому випадку є додаткові обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, повинно мати як правове, так і фактичне підґрунтя, бути пропорційним заявленим стороною обвинувачення ризикам та не створювати для нього несправедливого чи надмірного тягаря. Тобто, заявлені стороною обвинувачення ризики повинні кореспондувати обов`язкам, які на підозрюваного/обвинуваченого просить покласти прокурор.

За наслідком розгляду клопотання прокурора судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків переховування ОСОБА_6 від суду та незаконного впливу на свідків, яким кореспондують зазначені у клопотанні прокурора обов`язки прибувати за кожним викликом та вимогою до суду, не залишати територію України без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

За наведених підстав, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

3.4. Встановлені судом обставини щодо обвинуваченого ОСОБА_12 .

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.11.2023 до ОСОБА_12 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 12 078 000,00 грн та покладенням на підозрюваного таких обов`язків: 1) прибувати до детектива, прокурора або суду за кожним викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження; 2) не відлучатись з м. Хмельницького без дозволу детектива, прокурора або суду; 3) повідомляти детектива, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; 4) утримуватися від спілкування з підозрюваним у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими особами з приводу повідомленої йому підозри, окрім своїх захисників; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 6) носити електронний засіб контролю (т. 5, а.с. 118-132).

На виконання вказаної ухвали 24.11.2023 ТОВ «ДУБЕНСЬКИЙ КРАЙ» була внесена застава за ОСОБА_12 у розмірі 12 078 000,00 грн, у зв`язку з чим його звільнено з-під варти і застосовано до нього альтеративний запобіжний захід у виді застави із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, про які зазначено вище.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.01.2024 строк дії таких обов`язків було продовжено, обов`язок, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України викладено у такій редакції: не відлучатися з м. Хмельницький та Хмельницького району Хмельницької області без дозволу детектива, прокурора або суду (т. 5, а.с. 144-154).

В подальшому ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.03.2024 ці обов`язки, за виключенням обов`язків утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_6 та носити електронний засіб контролю, було продовжено до 14.05.2024 включно (т. 5, а.с. 155-162).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.05.2024 продовжено строк дії обов`язків, що були визначені ухвалою від 14.03.2024, а обов`язок, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України викладено у такій редакції: не покидати територію України без дозволу детектива, прокурора, слідчого судді або суду, завчасно повідомляти детектива, прокурора, слідчого суддю або суд про кожен виїзд за межі Хмельницької області (т. 5, а.с. 163-170).

У подальшому строк дії покладених на ОСОБА_12 обов`язків, за виключенням обов`язків завчасно повідомляти суд про кожен виїзд за межі Хмельницької області та прибувати до прокурора за кожним викликом та вимогою, неодноразово продовжувався Вищим антикорупційним судом, востаннє ухвалою від 17.12.2024 на строк два місяці, тобто до 17.02.2025 включно.

До закінчення дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_12 в порядку ст. 199 КПК України прокурор звернувся з клопотанням про продовження їх строку.

3.4.1. Щодо ризику переховування від суду

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_12 обвинувачується у здійсненні пропозиції службовим особам, які займають особливо відповідальне становище, надати їм неправомірну вигоду, та надання такої вигоди за вчинення службовими особами дій в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, та в інтересах третьої особи дій з використанням наданого їм службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Зазначене кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості є тяжким злочином. Покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_12 у разі визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбачає позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна або без такої. Також, інкриміноване ОСОБА_12 кримінальне правопорушення, відповідно до примітки до ст. 45 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням, що унеможливлює застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом чи звільнення від відбування покарання з випробуванням до цих правовідносин.

На переконання суду, суворість можливого покарання може бути реальним мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», заява № 14379/88, 26.01.1993).

З цього слідує, що існування обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину саме по собі не є беззаперечним свідченням того, що в обвинуваченого існує бажання переховуватись від суду, а тому така обставина має значення лише у випадку встановлення інших релевантних факторів.

Встановлено, що ОСОБА_12 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон та під час воєнного стану двічі перетинав державний кордон України, де перебував від 12 до 27 днів, що свідчить про фінансову можливість обвинуваченого тривалий час проживати, як на території України, так і за її межами.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів прокурора щодо існування вказаного ризику, оскільки з метою уникнення покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі доведення його винуватості, ОСОБА_12 має реальну та фінансову можливість тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду, як на території України, так і за її межами.

3.4.2. Щодо ризику впливу на свідків

Під час оцінки цього ризику суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні.

Так, в силу засади безпосередності дослідження судом показань, яка регламентована ст. 23 КПК України, та відповідно до визначених у ст. 224 КПК України правил проведення допиту в суді, під час судового розгляду суд отримує показання усно шляхом допиту особи у судовому засіданні. Порушення зазначених імперативних вимог, як правило, має наслідком недопустимість як доказу відомостей, що містяться у відповідних показаннях.

Водночас, з огляду на закріплений у ст. 290 КПК України порядок ознайомлення захисту з матеріалами досудового розслідування, зокрема, з показаннями допитаних стороною обвинувачення осіб, очевидно, що обвинувачений може бути обізнаний із персональними даними свідків та змістом їх позасудових показань.

Зазначене дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні, зокрема на свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , для зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З огляду на продовження існування вказаного ризику, суд також вважає необхідним встановлення ОСОБА_12 заборони спілкування зі вказаними свідками.

3.4.3. Висновки суду

Застосування до підозрюваного/обвинуваченого певних обмежень, якими в цьому випадку є додаткові обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, повинно мати як правове, так і фактичне підґрунтя, бути пропорційним заявленим стороною обвинувачення ризикам та не створювати для нього несправедливого чи надмірного тягаря. Тобто, заявлені стороною обвинувачення ризики повинні кореспондувати обов`язкам, які на підозрюваного/обвинуваченого просить покласти прокурор.

За наслідком розгляду клопотання прокурора судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків переховування ОСОБА_12 від суду та незаконного впливу на свідків, яким кореспондують зазначені у клопотанні прокурора обов`язки прибувати за кожним викликом та вимогою до суду, не залишати територію України без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

За наведених підстав, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 194, 199, 369, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 ? задовольнити.

1.1.Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не залишати територію України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

1.2. Обвинуваченого ОСОБА_6 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

1.3. Встановити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , до 13.04.2025 включно.

2. Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_12 ? задовольнити.

2.1. Продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_12 , а саме:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не залишати територію України без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 з приводу обставин, викладених в обвинувальному акті;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

2.2. Обвинуваченого ОСОБА_12 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

2.3. Встановити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_12 , до 13.04.2025 включно.

3. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1
СуддіОСОБА_2
ОСОБА_3