Справа № 750/2050/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/106/25
У Х В А Л А

відмова у відкритті провадження

17 лютого 2025 року м. Чернігів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2025 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0004015 від 22 грудня 2024 року.

Скасовано арешт з транспортного засобу в частині заборони користування, а саме, автомобіля марки «RENAULT», модель «MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» та фактично перебуває в користуванні ОСОБА_5 , накладеного ухвалою слідчого судді в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0004015 від 22 грудня 2024 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурором була подана апеляційна скарга на вказане рішення.

Суддя-доповідач на етапі прийняття апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді має перевірити апеляційну скаргу на наявність чи відсутність перешкод для призначення її до розгляду, передбачених пунктами 2-4 частини 3 та частини 4 статті 399 КПК України.

Суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку (частина 4 статті 399 КПК України).

За вимогами ст.309 КПК України, під час досудового розслідування в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній, а також ухвали слідчого судді, зазначені в п. п. 1-13 ч. 1 цієї статті, перелік яких є вичерпним.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Виходячи з наведеного, арешт майна передбачає встановлення певного обмеження прав особи щодо вільного володіння майном, на яке накладається арешт, повне або часткове скасування арешту, у свою чергу, повністю або в певній частині поновлює права особи щодо відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Саме тому, при формулюванні в ст. 309 КПК України переліку ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, законодавець відніс до їх числа ухвали про арешт майна або відмову у ньому, оскільки це питання стосується необхідності обмеження прав володільця майна, але не зазначив у цьому переліку ухвали про скасування арешту майна чи відмову в скасуванні арешту, адже таке рішення означає повне або часткове скасування вже накладених обмежень.

Таким чином, в аспекті положень ст. 309 КПК України, ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання щодо скасування арешту на майно, постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

Касаційним Кримінальним Судом у складі Верховного Суду висловлювалися різні правові позиції щодо можливості оскарження ухвал слідчих суддів про скасування арешту на майно чи відмову в скасуванні такого арешту, і 20 травня 2024 року Об?єднаною палатою ККС Верховного Суду у справі № 712/191/23 (провадження №51-3208 кмо 23) сформульовано правовий висновок, де зазначено, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна, або відмову в ньому, тобто, судові рішення, які були постановлені в порядку ст. 173 КПК України.

Ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст.174 КПК України, апеляційному оскарженню не підлягають.

З вказаних підстав, посилання прокурора на позицію, висловлену в ухвалі ККС ВС від 23 січня 2024 року у справі № 569/19829/21, не можуть бути взяті до уваги.

У зв`язку із цим слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.

На підставі наведеного, керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0004015 від 22 грудня 2024 року

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати апелянту разом з його апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_2