Справа № 309/3633/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: захисника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/489/24 за апеляційною обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2024 року визнано винуватим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Визнано винуватим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_9 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Визнано винуватим ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільненоити засудженого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України поклалено на засудженого ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до даного покарання частково приєднано покарання за вироком Галицького районного суду м. Львова від 12 грудня 2023 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання 12 грудня 2023 року.

Визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_8 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Речові докази по справі зазначені в постановах слідчого від 13.11.2019 року:

- ліхтарик чорного кольору «POLICT BL-86288-ХРЕ» повернути ОСОБА_7 ;

- Пластиковий диск VERBATIM ємністю 4,7 Gb, на якому записаний відеоматеріал: «грабіж» залишити на зберігання в матеріалах справи.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_7 , 10 жовтня 2019 року приблизно о 14 год 00 хв., за попередньою змовою, із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого протиправного збагачення, яке полягало у таємному викраденні чужого майна, ОСОБА_8 залишився разом із ОСОБА_10 біля будинку АДРЕСА_2 , спостерігати, щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, в той час як ОСОБА_7 , проник до вказаного будинку та викрав із записної книги, яка знаходилась у дерев`яній тумбі, грошові кошти в сумі 7000 гривень, після чого викрадені гроші розділили між собою, в наслідок чого спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того ОСОБА_7 20 жовтня 2019 року біля 13 год. 00 хв, за попередньою змовою, із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого протиправного збагачення, яке полягало у таємному викрадені чужого майна, в той час як ОСОБА_8 залишився біля будинку АДРЕСА_3 , спостерігати, щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , проникли до вказаного будинку, де ОСОБА_7 із дерев`яної шафи, яка розташована у спальній кімнаті будинку, викрав грошові кошти в сумі 8000 гривень та 100 доларів США, які в перерахунку Національного банку України станом на 20.10.2019 становлять 2473 гривні, після чого викрадені кошти розділили між собою. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_7 , спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 9473 гривні.

Також, 31 жовтня 2019 року біля 11 год 00 хв, ОСОБА_7 за попередньою змовою, із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого протиправного збагачення, яке полягало у таємному викраденні чужого майна, в той час як ОСОБА_8 залишився біля будинку АДРЕСА_4 , спостерігати щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, ОСОБА_7 зняв металеву решітку на віконці будинку та разом із ОСОБА_9 , проникли до вказаного будинку, яке веде до підвального приміщення будинку, пройшли до вітальної кімнати де ОСОБА_7 із ліжка, викрав грошові кошти в сумі 3000 форинтів, що в перерахунку Національного банку України станом на 31.10.2019 становить 252 гривні та ліхтарик чорного кольору вартістю 120 гривень, після чого викрадені гроші поділили між собою. В результаті своїх злочинних дій спричинили ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 372 гривні.

Окрім цього, 06 листопада 2019 року біля 11 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, за рахунок викрадення чужого майна, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відправився до будинку АДРЕСА_5 , де усвідомлюючи, що власник будинку може знаходитись вдома, або за його відсутності повернутись до будинку в будь-який момент, зайшов разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на прилеглу територію подвір`я, де ОСОБА_8 залишився спостерігати, щоб їхні злочинні дії не були викриті сторонніми особами, з метою уникнення можливого затримання всіх учасників злочину та завчасного їх попередження, а свою чергу ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , зайшли в середину будинку через не зачинені на замок вхідні двері та направились до кімнати вітальні, де ОСОБА_9 викрав з дерев`яної шафи дві металеві відзнаки за навчання у Хустському медичному коледжі та Київському медичному інституту ім. Богомольця видані на ім`я ОСОБА_14 , а ОСОБА_7 з цієї ж шафи викрав 2000 (дві тисячі) гривень, після чого були викриті власницею будинку ОСОБА_15 , яка зайшла з сусідньої кімнати однак не зважаючи на викриття, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з метою утримання у себе викраденого майна, не зважаючи на ОСОБА_15 та її вимоги повернути викрадене майно, продовжили відкрито свої протиправні дії спрямовані на викрадення чужого майна та вибігли з викраденим на вулицю та в подальшому зникли у невідомому напрямку, після чого розділили викрадене між собою, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 гривень.

За вказані кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_7 , кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України

Обвинувачений ОСОБА_8 10 жовтня 2019 року біля 14 год 00 хв, за попередньою змовою, із ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого протиправного збагачення, яке полягало у таємному викраденні чужого майна, залишився разом із ОСОБА_10 біля будинку АДРЕСА_2 , спостерігати, щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, в той час як ОСОБА_7 , проник до вказаного будинку та викрав із записної книги, яка знаходилась у дерев`яній тумбі, грошові кошти в сумі 7000 гривень, після чого викрадені гроші розділили між собою, в наслідок чого спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 20 жовтня 2019 року біля 13 год 00 хв, гр. ОСОБА_8 за попередньою змовою, із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого протиправного збагачення, яке полягало у таємному викраденні чужого майна, залишився біля будинку АДРЕСА_3 , спостерігати щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, в той час як ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , проникли до вказаного будинку де ОСОБА_7 із дерев`яної шафи, яка розташована у спальній кімнаті будинку, викрав грошові кошти в сумі 8000 гривень та 100 доларів США, які в перерахунку Національного банку України станом на 20.10.2019 становлять 2473 гривні, після чого викрадені кошти розділили між собою. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 9473 гривні.

Окрім цього, 31 жовтня 2019 року біля 11 год 00 хв, ОСОБА_8 , за попередньою змовою, із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого протиправного збагачення, яке полягало у таємному викраденні чужого майна, залишився біля будинку АДРЕСА_4 , спостерігати щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, в той час як ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , проникли до вказаного будинку через віконце, яке веде до підвального приміщення будинку, пройшли до вітальної кімнати де ОСОБА_7 із ліжка, викрав грошові кошти в сумі 3000 форинтів, що в перерахунку Національного банку України станом на 31.10.2019 становить 252 гривні та ліхтарик чорного кольору вартістю 120 гривень, після чого викрадені гроші поділили між собою. В результаті своїх злочинних дій спричинили ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 372 гривні.

За вказані кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 20 жовтня 2019 року біля 13 год 00 хв, за попередньою змовою, із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого протиправного збагачення, яке полягало у таємному викрадені чужого майна, в той час як ОСОБА_8 залишився біля будинку АДРЕСА_3 , та спостерігати щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , проникли до вказаного будинку, де ОСОБА_7 із дерев`яної шафи, яка розташована у спальній кімнаті будинку, викрав грошові кошти в сумі 8000 гривень та 100 доларів США, що в перерахунку Національного банку України станом на 20.10.2019 становить 2473 гривень, після чого викрадені кошти розділили між собою. Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 9473 гривні.

Також, що 31 жовтня 2019 року біля 11 год 00 хв, ОСОБА_9 за попередньою змовою, із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого протиправного збагачення, яке полягало у таємному викраденні чужого майна, в той час як ОСОБА_8 залишився біля будинку АДРЕСА_4 , спостерігати щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , проникли до вказаного будинку через віконце, яке веде до підвального приміщення будинку, пройшли до вітальної кімнати де ОСОБА_7 із ліжка, викрав грошові кошти в сумі 3000 форинтів, що в перерахунку Національного банку України станом на 31.10.2019 становить 252 гривні та ліхтарик чорного кольору вартістю 120 гривень, після чого викрадені гроші поділили між собою. В результаті своїх злочинних дій спричинили ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 372 гривні.

Окрім цього, 06 листопада 2019 року біля 11 годині 00 хвилин ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, за рахунок викрадення чужого майна, умисно, тобто усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відправився до будинку АДРЕСА_5 , де усвідомлюючи, що власник будинку може знаходитись вдома, або за його відсутності повернутись до будинку в будь-який момент, зайшов разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на прилеглу територію подвір`я, де ОСОБА_8 залишився спостерігати, щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, з метою уникнення можливого затримання всіх учасників злочину та завчасного їх попередження. В свою чергу ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , зайшли в середину будинку через не зачинені на замок вхідні двері та направились до кімнати вітальні, де ОСОБА_9 викрав з дерев`яної шафи дві металеві відзнаки за навчання у Хустському медичному коледжі та Київському медичному інституту ім. Богомольця видані на ім`я ОСОБА_14 , а ОСОБА_7 з цієї ж шафи викрав 2000(дві тисячі) гривень, після чого були викриті власницею будинку ОСОБА_15 , яка зайшла з сусідньої кімнати однак не зважаючи на викриття, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 з метою утримання у себе викраденого майна, не зважаючи на ОСОБА_15 та її вимоги повернути викрадене майно, продовжили відкрито свої протиправні дії спрямовані на викрадення чужого майна та вибігли з викраденим з на вулицю та в подальшому зникли у невідомому напрямку, після чого розділили викрадене між собою, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 гривень.

За вказані кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_9 , кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України

Обвинувачений ОСОБА_10 10 жовтня 2019 року біля 14год 00 хв. за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_16 усвідомлюючи протиправність, караність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого протиправного збагачення, яке полягало у таємному викраденні чужого майна, залишився разом із ОСОБА_8 біля будинку АДРЕСА_2 , та спостерігати, щоб їх злочинні дії не були викриті сторонніми особами, в той час як ОСОБА_7 , проник до вказаного будинку та викрав із записної книги, яка знаходилась у дерев`яній тумбі, грошові кошти в сумі 7000 гривень, після чого викрадені гроші розділили між собою. Внаслідок чого спричинили ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

За вказане кримінальне правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_10 , кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій порушує питання про скасування оскаржуваного вироку суду.

Просить прибрати з вироку суду санцкцію ч. 3 ст.186 КК України, так як він вказує, що за такою статтею злочину не вчиняв. Скасувати строк покарання, що йому був призначений за ч. 3 ст. 185 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, а тому відповідно до ст. ст. 394, 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження у відповідності до вимог ст. 349 КПК України, допитавши обвинувачених, дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України.

В той же час, враховуючи спосіб вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушенняпо епізоду від 31.10.2019, а саме вчинення його з проникненням у житло, у зв`язку з чим дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 162 КК.

Згідно ч. 3 ст. 337 КПК з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 1 ст. 12 КК).

З огляду на зміст ч. 1 ст. 162 КК дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч. 3 ст. 185 КК, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище обвинуваченого.

Тобто, вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162 КК, колегія суддів виходить із фактичних обставин, установлених судом першої інстанції, не вдаючись до оцінки/переоцінки доказів.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що 31.10.2019 року, ОСОБА_7 проник у житло належне ОСОБА_13 .

Об`єктивна ж сторона ст. 162 КК полягає, зокрема, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи. Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи, потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_7 визнав фактичні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення і не заперечував факту проникнення в будинок потерпілого з метою заволодіння майном, інакше кажучи, усвідомлював, що житлове приміщення, до якого він проник, перебуває у користуванні чужої особи.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_7 за епізодом 31.10.2019 року підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 408 КПК суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті закону України про кримінальну відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене та на підставі положення ч. 3 ст. 337 КПК колегія суддів вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_7 за епізодом 31.10.2019 року з ч. 3 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК України.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, становлять 3 роки. З дня вчинення ОСОБА_7 проступку минуло п`ять років.

З огляду на звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України за епізодом 31.10.2019 року на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України та закриття цього кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, апеляційну скаргу обвинуваченого слід задовольнити частково, вирок суду змінити.

Згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.07.2021 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, до призначеного за цим вироком покарання, частково приєднано покарання призначене вироком Тячівського районного суду від 14.08.2020 року та остаточно до відбуття призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки і 7 (сім) місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 зараховано з 12.11.2019 року.

Згідно вироку Галицького районного суду м. Львова від 12.12.2023 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, до покарання за даним вироком, шляхом повного складання, приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.07.2021, визначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 зараховано з моменту проголошення даного вироку, тобто з 12.12.2023.

Одночас, з 12.11.2019 року ОСОБА_7 з місць відбування покарання не звільнявся, відтак суд вважає, зарахувати у строк покарання строк перебування під вартою ОСОБА_7 з 12.11.2019 року.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2024 року відносно ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України, змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України по епізоду від 31.10.2019 на ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі п.2 ч. 1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Зарахувати у строк покарання строк перебування під вартою ОСОБА_7 з 12.11.2019 року.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді