Справа № 129/322/23
Провадження № 1-кп/135/25/25
УХВАЛА

Іменем України

25.02.2025 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000012, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цвіліхівка Теплицького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.01.2023 приблизно о 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля домогосподарства АДРЕСА_2 , під час суперечки із ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, обома руками вхопив ОСОБА_6 за ліву ногу, зваливши його на землю, та обхопив ОСОБА_6 обома руками за шию. В подальшому, ОСОБА_6 піднявся із землі, однак ОСОБА_4 , продовжуючи тримати його руками за шию, знову звалив ОСОБА_6 на землю, внаслідок чого останній впав на спину, а ОСОБА_4 в цей час сів на грудну клітину ОСОБА_6 та кулаком правої руки наніс останньому близько чотирьох ударів в обличчя.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя та шиї зліва, синця в ділянці верхньої повіки лівого ока, які відповідно до висновку експерта №4 від 16.01.2023 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасниї розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання, яке оголосила та підтримала захисник ОСОБА_5 , про звільнення його від кримінальної відповідальності в межах даного провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки з часу вчинення діяння, яке ставиться йому в провину, та яке кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, минуло більше двох років.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що йому роз`яснено та зрозуміло суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, та наслідки закриття з нереабілітуючих підстав кримінального провадження за ст.49 КК України. Обвинувачений та захисник підтримали заявлене клопотання.

Прокурор зазначив про наявність правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечили проти закриття кримінального провадження. Потерпілий просив поновити строк слухання справи в суді, вказував на те, що ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся в судові засідання, чим свідомо затягував розгляд справи.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, прийшов до такого висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до положень ч.1 ст. 285, ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 які виразилися в умисному заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України. Дане кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України на даний час є кримінальним проступком, за який передбачено покарання у виді штрафу у розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

В судовому засіданні встановлено, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 було вчинено 14.01.2023. Відомостей про наявність підстав для переривання перебігу давності, визначених ч.3 ст.49 КК України, матеріали справи не містять. Таким чином, станом на день розгляду даного кримінального провадження в Ладижинському міському суді закінчилися строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, визначені ст. 49 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ч. 1 ст. 49 КК України) умови виконано, перешкод для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності судом не встановлено, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст.125 КК України з підстави, передбаченої ч.1 ст. 49 КК України.

Посилання потерпілого на необхідність продовження розгляду справи та поновлення строку розгляду є безпідставними. Щодо твердження потерпілого, що ОСОБА_4 свідомо ухилявся від розгляду справи та не з`являвся до суду на виклики, слід відмітити, що судом неодноразово накладались на обвинуваченого грошові стягнення та застосовувався привід. Разом з тим, дані обставини не впливають на те, що визначений ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності на даний час закінчився.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 року, у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч.ч. 1 - 3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

В зв`язку з закриттям провадження у справі цивільний позов потерпілого підлягає залишенню без розгляду. При цьому цивільний позивач вправі пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000012 від 14.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя