пр. № 1-кп/759/524/25
ун. № 759/9989/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у кримінальному провадженні №0000076 за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Гребінка Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 обовязків

сторони кримінального провадження - прокурор ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисники: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурором ОСОБА_9 подано до суду клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , кожному окремо, запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, а також клопотання про продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків.

В своїх клопотаннях прокурор зазначає, що обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, отриманими за результатами проведення процесуальних, слідчих (розшукових) дій. При цьому, прокурор у своїх письмових клопотаннях вказала, що підставою продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обов`язків стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 є наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що обвинувачені, кожен окремо, можуть: переховуватись від суду; впливати на свідків з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 підтримала клопотання про продовження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , кожному окремо запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язків, просила суд їх задовольнити.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , кожен окремо, просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу стосовно їх підзахисних.

Захисники звертали увагу суду на відсутність обґрунтованої підозри вчинення їх підзахисними інкримінованих їм кримінальних правопорушень, а також зазначали, що заявлені ризики не підкріплені доказами. Тому захисники просили змінити запобіжний захід стосовно їх підзахисних на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розумних межах.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , кожен окремо, підтримали позицію своїх захисників та просили змінити запобіжний захід із тримання під вартою на інший, а у разі задоволення клопотання прокурора - визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розумних межах.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_15 не заперечували щодо клопотання прокурора про продовження обов`язків обвинуваченому ОСОБА_8 .

Заслухавши думку сторін даного кримінального провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст.331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України та враховано судом при вирішенні клопотань учасників судового провадження.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши надані клопотання, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою, оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, ступінь яких не зменшився, та інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч.2 ст.177, ст.197 КПК України, підставою продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Суд враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

При вирішенні питання про доцільність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує також, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винними у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинувачених, ризик повторення чи продовження ними протиправної поведінки.

Відповідно до матеріалів даного кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 3 ст. 307 КК України,, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, які згідно ст. 12 КК України є особливо тяжкими та тяжкими злочинами.

Зважаючи на тяжкість та реальність покарання, у разі доведення вини ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, суд вважає, що на даній стадії судового провадження існує ризик щодо переховування обвинувачених від суду.

Крім того, суд враховує, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду - дослідження письмових доказів, однак свідки, показання яких суд має сприймати безпосередньо, ще не допитані, тому, на думку суду, з великою ймовірністю також існує ризик незаконного впливу обвинувачених на свідків.

Висока ймовірність спроб кожного обвинуваченого перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення пов`язана з існуванням ризику переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та тими фактичними обставинами кримінального правопорушення, які встановив під час досудового розслідування прокурор.

Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинувачених винуватими чи невинуватими у вчиненні злочинів, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 дають підстави для висновку, що з боку обвинувачених продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, дані про зменшення або зникнення вказаних ризиків відсутні і наявність характеризуючих даних про особу обвинувачених не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Разом з тим, що стосується доводів сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, то суд вважає їх неспроможними з огляду на те, що обґрунтованість підозри неодноразово перевірялася слідчими суддями, як при обранні запобіжного заходу, так і при неодноразовому продовженні дії запобіжного заходу.

З`ясовуючи наявність обґрунтованості підозри при вирішенні питання про застосування, продовження та зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність у даному кримінальному провадженні зазначених вище обставин, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 можливо вчинили певний злочин. Наразі судовий розгляд перебуває на стадії дослідження письмових доказів, докази судом на даний час в повному обсязі не досліджені, а вказані питання є предметом судового розгляду.

Що стосується доводів сторони захисту про тривалий розгляд даного кримінального провадження, то суд звертає увагу на те, що судом вживаються усі передбачені законом заходи з метою дотримання розумних строків розгляду справи, обвинувачені у якій тримаються під вартою, однак тривалий розгляд пов`язаний із складністю даного кримінального провадження, кількістю обвинувачених, великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню, поведінкою учасників судового провадження, введенням в Україні воєнного стану, відключенням електроенергії у приміщенні суду тощо.

Отже, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку суду, є наявними і достатніми для продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я обвинувачених, щодо яких на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування їх під вартою, дані про особу обвинувачених та інші обставини, визначені ст.178 КПК України, які суд оцінює виключно у своїй сукупності, враховуючи характер кримінальних правопорушень, які пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд вважає, що на даній стадії судового провадження, прокурором доведено у судовому засіданні, як того вимагає ч. 3 ст. 176 КПК України, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, як то застава, домашній арешт, особисте зобов`язання чи особиста порука, не можуть запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , кожному окремо, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення при цьому обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 розміру застави.

Крім того, суд вважає за необхідне продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 термін дії обов`язків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 331, 369 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 травня 2025 року.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 травня 2025 року.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 травня 2025 року.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 травня 2025 року.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 травня 2025 року.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 строком на два місяці, тобто до 27 травня 2025 року покладені обов`язки:

- прибувати до суду по вказаному кримінальному провадженню за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- уникати спілкування із іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього згідно цієї ухвали обов`язків, а також, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1