Провадження № 1-кс/344/8467/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Івано-Франківській області підполковника юстиції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000926 від 10.08.2022 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий ОСОБА_4 за погодженням з прокурором ОСОБА_3 , звернувся з клопотання про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання вказано про те, що 29 листопада 2024 року на виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уточнення облікових даних, працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 було залучено до проведення заходів оповіщення військовозобов`язаних у місті Івано-Франківську.

У зв`язку із чим, 29.11.2024 у період із 14:30 по 15:00 на території шиномонтажу «TopShyna» за адресою: АДРЕСА_1 , яка є не огороджена зовні від проїжджої та пішохідної зон вздовж вулиці Галицька та на якій надаються послуги для населення із ремонту авто, співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 у присутності працівника поліції ОСОБА_8 , з метою виконання визначених завдань щодо оповіщення місцевого населення зайшли на загальнодоступну вищевказану прилеглу територію шиномонтажу «TopShyna» для перевірки військово-облікових документів населення.

Під час візиту, співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 та працівник поліції ОСОБА_8 шляхом пред`явлення відповідних службових посвідчень представились особам, які на вулиці здійснювали заміну шин та перевірили їх військово-облікові документи.

У цей же час до співробітника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 і працівника поліції ОСОБА_8 почали підходити незнайомі їм особи серед яких були ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також інші не встановлені на даний час органом досудового розслідування особи.

Саме тоді співробітник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 особисто намагався роз`яснити групі осіб, серед яких були і ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , правомірність, підстави та необхідність його та працівника поліції у перебуванні на території шиномонтажу «TopShyna».

Однак, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_11 з метою ескалації конфліктної ситуації та бажаючи перешкодити військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_2 і працівнику поліції, вчинити дії спрямовані на виконання ними своїх службових обов`язків, діючи умисно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, розпочали викрикувати нецензурні слова на адресу військовослужбовця ОСОБА_9 та працівника поліції ОСОБА_8 намагаючись ображати їх честь та гідність, а також шляхом фізичного оточення перешкоджали їм переміщуватись.

У подальшому ОСОБА_10 діючи умисно, спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , явно розуміючи кримінально карний характер своїх дій, усвідомлюючи що вони перешкоджають законній діяльності військовослужбовця співробітника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 щодо реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також перешкоджання законній діяльності працівника поліції ОСОБА_8 , шляхом нанесення останнім двом ударів руками у різні ділянки тіла, розпочали їх витіснення із шиномонтажу «TopShyna» та прилеглої території.

За таких обставин умисні дії ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , унеможливили подальше виконання функціональних обов`язків співробітником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 і працівником поліції ОСОБА_8 .

Продовжуючи злочинну діяльність, діючи з метою перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України в особливий період, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що перед ними знаходиться військовослужбовець Збройних Сил України та представник поліції, які перебувають при виконанні своїх службових обов`язків, фізично виштовхали працівника РТЦК та СП і витіснили працівника поліції на прилеглий до території шиномонтажу «TopShyna» тротуар, для обмеження руху в напрямку території шиномонтажу «TopShyna» оточили їх та продовжували вести себе агресивно і вчиняли провокативні дії шляхом висловлювання особистих образ.

Саме у такий спосіб ОСОБА_5 діючи умисно, вчинив активні дії спрямовані на перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, які виразились перешкоджанні співробітнику ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 виконувати службові обов`язки відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що у свою чергу ускладнює або унеможливлює здійснення законної діяльності ЗСУ та іншими військовими формуваннями або істотно знижує її ефективність.

При цьому, ОСОБА_5 , усвідомлював об`єктивно існуючу небезпеку своїх діянь та бажав настання передбачуваних суспільно небезпечних наслідків.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

30.11.2024 затриманому (підозрюваному) ОСОБА_5 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

На думку сторони обвинувачення, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку, протоколами допитів свідків, протоколами оглядів та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання за його вчинення позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Також зазначено про наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість за :

- п.1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про можливість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим, враховуючи режим воєнного стану на території України, може покинути її територію, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення. При цьому, у нього наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон та наявна відстрочка від призову на військову службу;

- п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- п. 3 - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки вони йому відомі, зокрема їхні анкетні дані;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину проти основ національної безпеки України, вчинених у воєнний час. В свою чергу, ОСОБА_5 , знаючи інших осіб причетних до вчинення злочину, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти держави України або продовжити здійснювати вищевказане кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, на думку сторони обвинувачення буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а відповідно обрання більш м`якого запобіжного не являється за можливе.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив клопотання задоволити. Вказавши, що дії ОСОБА_5 та спільників становили особливу зухвалість.

Захисник у судовому засіданні вказала, що її підзахисний готовий співпрацювати з органом досудового розслідування. Разом з тим, не погоджуються із кваліфікацією дій за висунутою підозрою, адже враховуючи, що ОСОБА_5 має відстрочку від мобілізації у зв`язку з навчанням, у нього на меті не було перешкоджати діяльності пов`язаній із проведенням заходів оповіщення військовозобов`язаних. Між учасниками подій сталався конфлікт, взаємна шарпанина. Також просила врахувати, що ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, має дружину, позитивно характеризується, раніше не судимий, та визначити розмір застави.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000926 від 10.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.11.2024, 29 листопада 2024 року о 21 год. 25 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

30.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме в перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів, які містяться в: протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 30.11.2024, протоколі огляду відео файлу від 30.11.2024, протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 30.11.2024, протоколі обшуку від 29.11.2024.

Разом з тим слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурор у судовому засіданні довів, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про можливість покарання за вчинення такого злочину, санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим, враховуючи режим воєнного стану на території України, може покинути її територію, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення. При цьому, у нього наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон та наявна відстрочка від призову на військову службу; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки вони йому відомі, зокрема їхні анкетні дані; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину проти основ національної безпеки України, вчинених у воєнний час. В свою чергу, ОСОБА_5 , знаючи інших осіб причетних до вчинення злочину, перебуваючи на волі, може розголошувати останнім інформацію про хід досудового розслідування та приховувати докази їхніх злочинних дій; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).

Згідно практики Європейського суду з прав людини серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (п.40 рішення у справі «Клоот проти Бельгії» від 12 грудня 1991 року, заява №12718/87).

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, те, що одружений, має середню-спеціальну освіту, навчається на денній формі навчання у Івано-Франківській філії Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна», до затримання проживав по АДРЕСА_2 , позитивно характеризується за місцем проживання, а також те, що раніше не судимий. довідка №3427 від 29.11.2024, виданої КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» у ОСОБА_5 діагностовано забій м`яких тканин голови та обличчя, ЗТОГК, забій м`яких тканин грудної клітки. Як зазначено стороною захисту, внаслідок «взаємної шарпанини».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, особливо в умовах воєнного стану, який запроваджений на території України.

Санкція злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк на строк від п`яти до восьми років, тобто є умисним тяжким злочином.

При цьому, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання для підозрюваного та визнає за реальну небезпеку можливість здійснення ним перешкод слідству у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, дотримуючись принципів співрозмірності між тяжкістю кримінального правопорушення (характером кримінального правопорушення згідно оголошеної підозри) та характером цього запобіжного заходу.

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке мало місце в умовах особливого періоду воєнного стану, що зумовлює наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, яка звертається з проханням, слідчий суддя зазначає, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи вище зазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, а саме Перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним.

Задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вже, зазначено кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Так, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Слідчий суддя, в межах саме даного розгляду клопотання, не знаходить підстав щодо застосування альтернативного визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; у зв`язку з відсутністю офіційного, законного джерела доходу, а також обставини саме даного кримінального провадження перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, коли країна потребує найбільшого захисту. При цьому, відсутність жодного обґрунтованого пояснення щодо інкримінованих неправомірних дій.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу на початковому етапі, відтак клопотання слід задоволити та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.01.2025 включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 січня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк тримання під вартою рахувати з 29 листопада 2024 року.

Строк дії ухвали до 27 січня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб, родичів.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Івано-Франківській області підполковника юстиції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Повний текст ухвали - 03.12.2024.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1