Справа № 192/543/25
Провадження № 1-в/192/209/25
Ухвала

Іменем України

21 березня 2025 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Запоріжжя, на даний час відбуває покарання в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21), засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2022 року, за ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про звільнення від покарання або пом`якшення покарання в порядку передбаченого ст. 74 КК України відносно засудженого.

В судовому засіданні засуджений просив подання задовольнити та звільнити його від покарання.

Представник ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», в судове засідання не з`явився, повідомлений про місце та час розгляду подання належним чином причину неявки суду не повідомив, згідно поданої заяви просив проводити розгляд подання у їх відсутність (а. с. 2).

Суд вислухавши засудженого, думку прокурора, який не заперечував проти часткового задоволення подання, дослідивши матеріали справи вважає, що подання підлягає частковому задоволенню в зв`язку з таким.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 09 серпня 2024 року.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2022 року, ОСОБА_3 був засуджений за вчинення 20 вересня 2020 року кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, та ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку, вчиненому групою осіб, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Оскільки кримінальні правопорушення за якими засуджений відбуває покарання на даний час і на час їх вчинення є і були кримінально протиправними, тому підстав для застосування положень відносно засудженого ст. 74 КК України немає.

При цьому за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2022 року частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, яким ОСОБА_3 був засуджений за вчинення 04 березня 2016 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Оскільки кримінальне правопорушення за яким засуджений відбував покарання на даний час і на час його вчинення є і було кримінально протиправним, тому підстав для застосування положень відносно засудженого ст. 74 КК України немає.

При цьому в порядку передбаченому ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2020 року, повністю приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2015 року, за вчинення 21 вересня 2015 року кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме крадіжки на суму 505 грн. 00 коп.

Оскільки вартість майна, яке викрав засуджений на час вчинення діяння не перевищувала два неоподаткованих мінімуму доходів громадян, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України.

І тому ОСОБА_3 підлягає негайному звільненню від покарання передбаченого вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

В задоволені іншої частини покарання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 5, ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Негайно звільнити ОСОБА_3 від покарання передбаченого вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

В задоволені іншої частини подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання або пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1