Справа № 201/8749/19
Провадження № 1кп/202/465/2019
Провадження № 1-кс/206/1238/24
УХВАЛА

09 грудня 2024 року в залі суду в м. Дніпрі суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000561 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000561 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

28.11.2024на електронну пошту суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 . Заява обґрунтована тим, що в судовому засіданні, яке відбулось 12.11.2024 у приміщенні Самарського районного суду м. Дніпропетровська встановлено, що за результатами розгляду письмового клопотання прокурора про проведення судового засідання, призначеного на 28.11.2024 у режимі ВКЗ, без виходу до нарадчої кімнати та ухвалення мотивованого рішення, судом безпідставно прийнято рішення про відмову у задоволенні вказаного клопотання. Прокурор зауважує, що в той час, коли участь прокурора в судових засіданнях у режимі відеоконференції було заборонена, захисник обвинуваченого у всіх попередніх засіданнях приймав участь дистанційно. Так, упродовж 2024 року всі судові засідання під час яких прокурори Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Південного peгіону приймали безпосередню участь, судом перенесені у зв`язку із відсутністю потерпілого, від якого неодноразово на адресу суду надходили клопотання і проведення судового засідання за його відсутністю, відкладення судового засідання, перебуванням обвинуваченого на лікарняному, відсутність захисника, тощо. 22.11.2024 прокурором у вказаному кримінальні провадженні направлено чергове клопотання про проведення судового засідання, запланованого на 28.11.2024 у режимі ВКЗ. Проте, станом на 27.11.2024 будь-якої інформації або вмотивованого рішення, щодо результатів розгляду вказаного клопотання на адресу прокуратури не надходило. Крім того, об`єктивним прикладом упередженого ставлення з боку суду до сторони обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні є прийняття незаконного рішення Самарським районним судом м. Дніпропетровськ від 13.02.2024, яким обвинувальний акт у кримінальні провадженні відносно ОСОБА_5 повернуто прокурору для усунення недоліків, яке 24.04.2024 за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, скасовано і призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції. У зв`язку із вищевикладеним, прокурор заявляє відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000561.

В судове засідання прокурор не з`явився.

Інші учасники кримінального провадження з невідомих суду причин не з`явились, про час та місце слухання повідомлялись належним чином, шляхом направлення судової повістки.

Суд, вивчивши доводи заявника, викладені в заяві про відвід судді, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 80 КПК України, відвід судді може бути заявлений на підставах, передбачених статтями 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого ,цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), заява № 9186/80, рішення від 26.10.1984 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою» … «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (п. 26). Тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

У справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини вказує на те, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Також Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Водночас слід враховувати те, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, адже відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п. 10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, аналіз викладеного вище, дозволяє суду дійти висновку, що заявлений прокурором відвід судді не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність обґрунтованих підстав для відводу судді, що передбачені нормами КПК України. Незгода сторони обвинувачення з процесуальними рішеннями судді, зокрема відмова у проведенні судових засідань в режимі відеоконференції, скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення обвинувального акту та висловлення певної правової позиції під час вирішення зазначеного питання, не може бути розцінено судом як підстава для відводу судді. Тому за відсутності об`єктивних обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у розгляді кримінального провадження, у задоволенні заяви про відвід у кримінальному провадженні №0000561 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України слід відмовити.

При цьому слід роз`яснити заявнику, що усі твердження та доводи, зазначені в клопотанні про відвід можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду за наслідком розгляду справи головуючим, у разі незгоди з таким.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні відводу прокурора ОСОБА_3 , заявленого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1