Єдиний унікальний номер 725/2120/25
Номер провадження 1-кс/725/399/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 Слідчий суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 (в режимі відео конференції)

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001993 від 12.05.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, не працевлаштованого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

У поданому клопотанні посилався на те, що у ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_9 , виник умисел на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, а саме легкового автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» моделі «GLS450», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_10 . Здійснюючи підготовку до пошкодження автомобіля шляхом підпалу, ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_9 підшукали засоби для вчинення кримінального правопорушення, зокрема згідно висновку експерта паливно-мастильну легкозаймисту суміш (бензин).

У подальшому, з метою виконання свого злочинного умислу направленого на умисне пошкодження вказаного автомобіля шляхом підпалу, 11.05.2024, близько 23:40 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 направилися до вул. Сімовича, 22, де знаходився припаркований автомобіль марки «MERSEDES-BENZ» моделі «GLS450», реєстраційний номер НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 .

Виконуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне пошкодження майна, знаходячись біля вказаного автомобіля, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді пошкодження автомобіля, переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 використовуючи заздалегідь підготовлену паливно-мастильну легкозаймисту суміш (бензин) облили капот автомобіля та підпалили.

Впевнившись, що в результаті їх умисних дій сталося загорання автомобіля, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Займання кузова автомобіля призвело до його непоправного ушкодження, що унеможливлює подальше використання транспортного засобу за призначенням, в результаті чого потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду в особливо великих розмірах, згідно висновку експерта на суму 1 920 899, 21 грн (один мільйон дев`ятсот двадцять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять грн. 21 коп.).

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

20.12.2024 р. ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

24.12.2024 р. ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці до підозрюваного ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 20.02.2025р.

Керівником Чернівецької окружної прокуратури 17.02.2025 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 20.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.02.2025 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20.03.2025.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Зокрема, докази, якими обумовлюється обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України є: протокол прийняття заяви; протокол огляду місця події; висновки експертів; протоколи допиту свідків; протокол проведення особи для впізнання за фотознімками; протокол проведення слідчого експерименту із ОСОБА_11 ; іншими наявними в матеріалах доказами.

Трьохмісячний термін досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001993 від 12.05.2024, закінчується 20.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.03.2025 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 20.05.2025.

В ході досудового розслідування проведені експертизи, опрацьовано ряд матеріалів, отриманих за результатами проведення негласних слідчих дій; проведено обшуки, допитано свідків.

Однак, в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно провести значний ряд слідчих та процесуальних дій, основними з них зокрема є: провести аналіз отриманих матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; провести аналіз отриманих матеріалів по тимчасовим доступам; оголосити кінцеву підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ; долучити до матеріалів кримінального провадження характеризуючі матеріали на ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ; додатково допитати підозрюваних; допитано всіх понятих, присутніх під час проведення слідчих дій; додатково допитати потерпілого та свідків; провести одночасні допити щодо розбіжностей у показаннях; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в проведенні яких виникне необхідність під час досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх копії підозрюваним та їх захисникам.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке у відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, у відповідності з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

В обґрунтування необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , покладається запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, санкцію інкримінованої статті, може переховуватись з метою уникнення покарання, так як будь-якої альтернативної міри покарання ніж позбавлення волі за вчинення вказаного злочину законом не передбачено.);

Згідно зібраних на даний час характеризуючих даних, встановлено, що останній ніде не працює та не навчається, стажування також малоб бути офіційно оформленим, однак, надані стороною захисту довідки про стажування не свідчать про офіційне працевлаштування, що вказує на відсутність сталих соціальних зв`язків у суспільстві та вказує на можливість переховування від органів досудового розслідування, слідчого судді та суду, крім того, існує ризик можливості впливати на свідків та потерпілого.

Відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

-незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показань про обставини вчинення злочину для покращення свого кримінально-процеуального становища і уникнення кримінальної відповідальності, а також створення перешкоди досудовому розслідуванню у встановленні усіх обставин скоєного кримінального правопорушення.

Також при оцінці ризику впливу на потерпілого, свідків а також інших осіб у кримінальному провадженні встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків а також інших осіб існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

-передбаченого п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема здійснювати затягування судового розгляду, що призведе до здійснення судового розгляду у нерозумні строки, не прибувати на виклики до суду, тим самим перешкоджати встановленню істинні у кримінальному провадженні, про що свідчить тяжкість та характер вчиненого кримінального правопорушення та місце проживання м. Дніпро, яке знаходиться на відстані близько 860 км. від м. Чернівці;

-вчинити інше кримінальне правопорушення (враховуючи те, що ОСОБА_6 , не має постійного джерела доходів, підозрюється у вчиненні умисного знищення чужого майна, за кваліфікуючими ознаками: шляхом підпалу, вчиненого групою осіб, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Також, слід зазначити, що в умовах воєнного стану на території України з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою особи. До вказаних ризиків безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на території України та якісно погіршує криміногенну обстановку.

При цьому, розглядаючи питання доцільності обрання підозрюваному (обвинуваченому) запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, необхідно враховувати, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При обранні запобіжного заходу також необхідно враховувати наступні обставини, передбачені ст. 178 КК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, які на даний час доводять причетність ОСОБА_6 , до вчинення цього злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

У даному випадку, зважаючи на те, що вчинивши вказане кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 , порушив основні цінності суспільства, з метою забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів інших громадян, існує необхідність в обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , не забезпечить у повній мірі виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім цього, слід врахувати, що підозрюваний ОСОБА_6 , на даний час не працює, є особою, що досягла повноліття, не є особою похилого віку, без будь-яких фізичних чи психічних вад, тому на даний час відсутні будь-які переконливі дані про застереження, які б унеможливлювали перебування останнього під вартою.

На підставі наведеного, вважають, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , є виправданим та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , не порушить правову позицію рішення ЄСПЛ «Мамедов проти Росії», оскільки тяжкість можливого покарання є визначальним при вирішенні питання про ризик його переховування від слідства та суду.

Просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на те, що іншому підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді застави і останній наразі після внесення коштів перебуває на волі. Таким чином, ризики перестави інсувати та порушується принцип рівності перед законом. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Крім тогоЄ просив зменшити розмір застави до суми, яку зможе оплатити підозрюваний, так як встановлена сума є для нього занадто великою.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому суд погоджується з думкою прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором, доказами, які надані слідчим та які містяться в матеріалах клопотання доводиться наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення за ч. ч. 2 ст. 307 КК України.

За змістом ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.199 КПК України на даний час ризики встановленні слідчим суддею Першотравневого районного суду м. Чернівці під час обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За наслідками розгляду даного клопотання встановлено, що ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження не зменшилися та існують на даний час, крім того існують обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного, тяжкість покарання, передбаченого за інкримінований злочин, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, враховуючи сукупність всіх обставин передбачених ст. 178 КПК України, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, беручи до уваги обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 необхідно продовжити.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до цієї ж норми Закону, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, характер цього злочину і процесуальну поведінку ОСОБА_6 , те, що вчиненим злочином завдано шкоди на суму 1 920 899 гривень, а з огляду на наявність іншого співучасника підпалу транспортного засобу, враховуючи всі наведені прокурором ризики, суд вбачає за необхідне залишити раніше визначений розмір застви ОСОБА_6 в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, що дорівнює 300 прожитковим мінімумам для працездатних осіб.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194, 197,199,309 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, раніше не судимого, до дати закінчення строку досудового, тобто до 20.05.2025 року.

Строк дії ухвали про тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в Державній установі "Чернівецький слідчий ізолятор" встановити до 20.05.2025 року включно.

Заставу визначити в розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, що дорівнює 300 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області код за , МФО 820172 Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA 0008745, призначення платежу застава.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого та прокурора із встановленою ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

- здати до компетентних органів документи, які надають право на перетин кордону України.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Першотравневого районного суду м.Чернівці.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали до 20 травня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1