Провадження № 1-в/638/35/25
УХВАЛА

Іменем України

01 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відбуває міру покарання засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі вироку від 27 липня 2021 року Красноградського районного суду Харківської області у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 27.08.2021.

Так, за вироком від 27 липня 2021 року Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, та призначено покарання:

??за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

??за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Застосовано ч.1 ст. 70 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

За правилами ч.4 ст. 70 КК України, частково складено призначене покарання із покаранням за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04.06.2021 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 263, 4.2 ст. 185, ст. ст. 70, 71 КК У країни та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та шість місяців.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 27.07.2021 року Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_5 вчинив таємні викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України за епізодом кримінального правопорушення, яке мало місце з 15.04.2021 на 16.04.2021 (на суму 241,50 грн.) та кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 185 КК України за епізодами кримінального правопорушення, які мали місце 07.04.2021 року (на суму 327, 75 грн.) і 04.05.2021 року (на суму 251,75 грн.)

Одночасно слід відмітити, що за вироком від 04.06.2021 року Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_5 було визнано винуватим у скоєнні злочинів та призначено покарання:

??за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

??за ч.2 ст. 263 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

??за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 263 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю вказаних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_5 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання за даним вироком приєднано ОСОБА_5 , частково покарання, призначене за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21.12.2018, яким його було засуджено за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 310, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, у виді 2 місяців позбавлення волі.

За сукупністю вироків визначено ОСОБА_5 , остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 04.06.2021 року Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_5 вчинив:

таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, яке мало місце 10.01.2019 (на суму 811, 33 грн. - потерпілий ОСОБА_7 );

??таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до сховища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, яке мало місце 10.01.2019 (на суму 282,73 грн. - потерпілий ОСОБА_8 );

??таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, яке мало місце 05.10.2020 (на суму 800 грн.).

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-IX) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу

України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на:

??01.01.2019 становить 1 921 грн.;

??01.01.2020 становить 2 102 грн;

??01.01.2021 становить 2 270 грн.

Таким чином дії ОСОБА_5 за вироками від 27 липня 2021 року Красноградського районного суду Харківської області та від 04 червня 2021 року Красноградського районного суду Харківської області, слід кваліфікувати за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як дрібне викрадення чужого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання - про звільнення від покарання і пом?якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов?язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Таким чином, установа виконання покарань просить привести вироки від 27 липня 2021 року Красноградського районного суду Харківської області та від 04 червня 2021 року Красноградського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_5 відповідно до положень ЗУ 193886-ІХ від 18.07.2024, ст. 74 КК України.

Представник установи виконання покарань у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21 грудня 2018 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.309, ч.2 ст.310 КК України, та призначено покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, застосовано ст.70 та визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання та визначено іспитовий строк 2 (два) роки, покладено на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Крім того, вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року, було затверджено угоду від 04 червня 2021 року про визнання винуватості між прокурором Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_9 і обвинуваченим ОСОБА_5 та визнано останнього винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.263, ч.3 ст.15 ч.2 ст.263, ч.2 ст.185 КК України.

Призначено ОСОБА_5 :

за ч.3 ст.185 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч.2 ст.263 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.15 ч.2 ст.263 КК України покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70, КК України, за сукупністю вказаних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання за даним вироком приєднано ОСОБА_5 частково покарання, призначене за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21.12.2018 , яким його було засуджено за ч.2 ст. 309, ч.2 ст.310, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, та відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки , у виді 2 місяців позбавлення волі.

За сукупністю вироків визначено ОСОБА_5 , остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

За вказаним вироком ОСОБА_5 , вчинив кримінальні правопорушення:

10.01.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України на суму 811,33 грн.;

10.01.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України на суму 282,73 грн.;

05.10.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України на суму 800,00 грн.

Також, за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 27 липня 2021 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Застосовано ч.1 ст. 70 КК України та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

За правилами ч.4 ст. 70 КК України, частково складено призначене покарання із покаранням за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04.06.2021 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.263, ч.3 ст.15 ч.2 ст.263, ч.2 ст.185 ст.ст.70, 71 КК України та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та шість місяців.

За вказаним вироком ОСОБА_5 , вчинив кримінальні правопорушення:

07.04.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України на суму 327,75 грн.;

з 15.04.2021 по 16.04.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України на суму 241,50 грн.;

04.05.2021 року за ч.3 ст. 185 КК України на суму 251,75 грн.

Згідно положень ч.ч. 2,3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні.

Згідно зі статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет Україні на 2020 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень.

Відповідно до статті 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на:

1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні;

1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень;

1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня.

Засуджений за вироками Красноградського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року та від 04 червня 2021 року вчинив злочини, розмір матеріальної шкоди яких на день вчинення правопорушення не перевищував розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті4КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Враховуючи те, що ОСОБА_5 за вироком Красноградського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року завдав потерпілим матеріальну шкоду 07.04.2021, з 15.04.2021 по 16.04.2021, 04.05.2021 злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на день скоєння крадіжки майна, то вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

У зв`язку з чим, з вироку Красноградського районного суду м. Харкова від 27 липня 2021 року підлягає виключенню посилання на приписи ч.1 ст. 70 КК України, щодо поглинення менш суворого покарання біль суворим, а також посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України, щодо часткового складання призначеного покарання за цим вироком із покаранням за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року.

Також суд вважає за можливе привести вирок Красноградського районного суду м. Харкова від 04 червня 2021 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, та звільнити ОСОБА_5 від покарань, призначених за цим вироком за ч.3 ст.185 КК України, оскільки, станом на день скоєння, вчинені ним діяння 10.01.2019 року на суму 811,33 грн.; 10.01.2019 року на суму 282,73 грн.; за ч.2 ст. 185 КК України: 05.10.2020 року на суму 800,00 грн., відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час.

Разом з тим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається засудженим за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року за ч.2 ст. 263, ч.3 ст.15 ч.2 ст.263 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до покарання у виді 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України до покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року приєднується частково ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, призначене за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21.12.2018, у виді 2 місяців позбавлення волі та за сукупністю вироків визначається остаточне покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

За таких обставин, клопотання установи виконання покарань є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд,-

ухвалив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївської виправної колонії (№25)» ОСОБА_6 , про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року відносно засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Привести вирок Красноградського районного суду Харківської області від 27 липня 2021 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за цим вироком за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням караності вчинених ним діянь, за які його було засуджено.

Виключити з вироку Красноградського районного суду Харківської області від 27 липня 2021 року посилання на приписи ч.1 ст. 70 КК України, щодо поглинення менш суворого покарання біль суворим, а також посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України, щодо часткового складання призначеного покарання за цим вироком із покаранням за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року.

Привести вирок Красноградського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, а саме виключити з вироку суду обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України за епізодами, які мали місце 10.01.2019 року, 10.01.2019 року, а також обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України за епізодом, який мав місце 05.10.2020 року.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року за ч.2 ст. 263, ч.3 ст.15 ч.2 ст.263 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України до покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 04 червня 2021 року приєднати частково ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання, призначене за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 21.12.2018, у виді 2 місяців позбавлення волі та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду протягом 7 діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складений 04.04.2025 о 12:00 год.

Суддя ОСОБА_1