КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2549/25
Провадження № 1-кп/552/574/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 22.02.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солошине, Кобеляцького району, Полтавської області, українця, громадянина України, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.02.2020 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 119, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 07.07.2022 ухвалою суду Полтавського районного суду Полтавської області звільнено умовно-достроково, кінець строку відбування покарання 21.08.2024,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 01.04.2025 надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000211 від 22.02.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом відповідно до угоди про визнання винуватості.

19.02.2025, о 06 год 08 хв, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, отримав від потерпілої ОСОБА_6 відомості (пароль) для входу в її акаунт в автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «А-Банк».

В подальшому, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з використанням електронно-обчислювальної техніки, використовуючи власний мобільний телефон марки «Infinix 40i», зайшов в автоматизовану систему віддаленого доступу WEB-банкінгу «А-Банк», де від іменні потерпілої за програмою «Швидкі гроші» оформив кредитну позику на суму 50000 грн під 85 % річних.

Продовжують свій злочинний намір, коли на банківську карту «А-Банк» № НОМЕР_1 , належну потерпілій ОСОБА_6 , надійшли грошові кошти в сумі 50000 грн, ОСОБА_5 з 19.02.2025 по 21.02.2025 п`ятьма транзакціями зняв грошові кошти по 10000 грн кожна, чим спричинив потерпілій матеріального збитку на загальну суму 50000 грн.

Кваліфікація дій обвинуваченої органами досудового розслідування.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною 4 статті 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Позиції сторін у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор повідомив, що 31 березня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 22.02.2025, укладена угода про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, щиросердно розкаявся, активно сприяв виконанню та реалізації завдань кримінального провадження.

Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , з урахуванням обставин, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, а також з урахуванням відсутності обставин, що обтяжують його покарання, які передбачені ст. 67 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

В угоді сторони визначили, що у разі затвердження угоди судом, на підставі статті 75 КК України, ОСОБА_7 доцільно звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладатимуться на обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 76 КК України буде визначена судом при затвердженні угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено зміст статті 473, 476 КПК України щодо обмеження права на оскарження вироку та наслідків невиконання угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 подала письмову заяву про проведення підготовчого судового засідання без її присутності. У матеріалах кримінального провадження також наявна письмова згода ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор вважав, що угоду укладено відповідно до вимог закону, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену у ній міру покарання.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості від 31 березня 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у зазначеному кримінальному правопорушенні визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, підтвердив факт повного відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_6 , запевнив суд про свої виправлення та не повторення подібних випадків у майбутньому. Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид та міра покарання.

Мотиви затвердження угоди судом та призначення узгодженого сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України, у вчиненні якого обвинувачена визнав себе винним, відповідно до частини 4 статті 12 КК України віднесене до тяжкого злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення частини 5 статті 474 КПК України, відповідно до якої:

1) має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Розуміючи це, він погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд, пом`якшуючими покарання обставинами вважає, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

З урахуванням усіх даних в їх сукупності, виходячи з загальних засад призначення покарання, суд вважає, за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене угодою про визнання винуватості покарання за частиною 4 статті 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_5 , який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, особу винного, наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування покарання.

Таким чином, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення встановленої ст. 50 КК України мети покарання.

Висновок суду про відповідність угоди вимогам закону та мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним (обвинуваченим) та прокурором.

Суд встановив відсутність порушення угодою прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, у зв`язку із чим підстави для його вирішення судом відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475 КПК України,

ухвалив:

Угоду від 31 березня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 22.02.2025, про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 2-4 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 КК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1