ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6282/24
Провадження № 1-в/210/1020/24
У Х В А Л А

іменем України

30 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник адміністрації ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечувала щодо задоволення подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ч.1 ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. На підставі ч. 2 ст. 76 КК України додатково покладено на засудженого ОСОБА_4 такий обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання: по ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки; по ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки. У відповідність ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2019 року, більш суворим, призначеним даним вироком, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 та ст. 104 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно п.п.1, 2 ч.1; п.2 ч.3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області ввід 06.05.2021 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України по сукупності вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року, та остаточно призначено ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 місяці. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання при виконанні вироку.

Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 року ОСОБА_4 , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 року і остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяця . Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання в порядку виконання вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 року, а саме з 19 липня 2022 року.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 року встановлено, що ОСОБА_4 , визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами: 07.10.2018 року, сума матеріального збитку складає 1354,91 гривень; 07.10.2018 року, сума матеріального збитку складає 316,67 гривень.

З вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України за епізодами: 31.01.2018 року, сума матеріального збитку складає 6226,93 гривень; 31.01.2018 року, сума матеріального збитку складає 4209,20 гривень; за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами: 29.01.2018 року, сума матеріального збитку складає 3881,24 гривень; 31.01.2018 року, сума матеріального збитку складає 1835,50 гривень.

З вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України, за вчинене діяння в ніч з 22.02.2022 року на 23.02.2022 року, сума матеріального збитку складає 536,90 гривень.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2018 на рівні 1762,00 гривня. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2018 рік, становить 881,00 грн (1762,00 грн *50% = 881,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2018 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1762,00 грн.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2022 на рівні 2481,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2022 рік, становить 1135,00 грн (2481,00 грн *50% = 1240,50 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2022 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2481,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім того, за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 року засуджений ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України спричинив матеріальну шкоду за кожним епізодом в розмірі, що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння за кожним епізодом є кримінально караним.

Крім того, за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України, яка не підпадає під дію Закону № 3886?IX.

На підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про приведення покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19.11.2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. У відповідність ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки. На підставі ст. 75 та ст. 104 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно п.п.1, 2 ч.1; п.2 ч.3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України по сукупності вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2019 року, та остаточно призначено ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 місяці. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його фактичного затримання при виконанні вироку.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20.10.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі частини 2 статті 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1