справа № 462/6757/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Львова, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судженого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_4 , 08 серпня 2024 року, приблизно о 19:45 год., перебуваючи на території лісопарку, який розташований поблизу ТРЦ «Вікторія Гарденс», що на вул. Кульпарківська, 226 А, у м. Львові, на стежці, біля дерева, знайшов (придбав) один полімерний зіп-пакет з герметичною защіпкою та смугою червоного кольору, у середині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору. Зрозумівши, що це психотропна речовина, а саме PVP, обвинувачений ОСОБА_4 вирішив зберігати її при собі з метою власного вживання без мети збуту, заховавши знайдений полімерний зіп-пакет до правої кишені шортів, в які був одягнений.

Того ж дня, через нетривалий проміжок часу, обвинувачений ОСОБА_4 , зберігаючи при собі вказану речовину, виходячи з лісопарку, розташованого поблизу прибудинкової території ТРЦ «Вікторія Гарденс», що розташований у м. Львові по вул. Кульпарківській, 226 А, приблизно о 20:00 год., був зупинений працівниками поліції, які виявили та в подальшому вилучили у нього один полімерний зіп-пакет з герметичною защіпкою та смугою червоного кольору, у середині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору.

У виявленій та вилученій у обвинуваченого ОСОБА_5 кристалоподібній речовині білого кольору, яка знаходилась у полімерному зіп-пакеті з герметичною защіпкою та смугою червоного кольору, виявлено PVP, який згідно постанови Кабінету міністрів України №770 від 06.05.2000, якою затверджено «Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса психотропної речовини PVP становить 0,2164 грам.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винність у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно 08 серпня 2024 року, перебуваючи на території лісопарку, який розташований поблизу ТРЦ «Вікторія Гарденс», що на вул. Кульпарківська, 226 А, у м. Львові, на стежці, біля дерева, придбав один полімерний зіп-пакет з герметичною защіпкою та смугою червоного кольору, у середині якого знаходилась психотропна речовина PVP, яку він зберігав при собі з метою власного вживання без мети збуту. Відтак, вказав, що обставини викладені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності, щиро розкаявся. Визнання ним вини є добровільним, без застосування тиску та примусу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі повного визнання своєї винності обвинуваченим та доказів вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, які ніким не оспорюються, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні злочинних дій.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше суджений, за місцем проживання характеризується позитивно, а також те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчинених злочинів. Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

На основі наведеного суд вважає, що покарання за ч. 2 ст. 309 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 , слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочини у виді позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

При цьому, при застосуванні положень ст. 75 КК України, судом також враховується позиція Верховного Суду, що викладена в постанові Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі №183/163/14 (провадження № 51-3549 км 18), згідно якої загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Системне тлумачення цих правових норм дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

В той же час, судом було встановлено, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2024 року, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, при призначенні обвинуваченому остаточного покарання, підлягає застосуванню ч.1 ст.71 КК України. Покарання у виді штрафу, слід виконувати самостійно.

Процесуальні витрати на залучення експерта, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази: психотропну речовину PVP, маса якої становить 0,2164 грам, - слід знищити.

Керуючись ст.ст. 323 324 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України та обрати йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 приєднати невідбуте ним покарання за вироком Личаківського районного суду міста Львова від 29 квітня 2024 року, та за сукупністю вироків, остаточно обрати йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень та 1 /одного/ року позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, за умови, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину чи кримінального проступку, встановивши іспитовий строк в 3 /три/ роки, та відповідно до ч. 1 ст.76 КК України із покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 /сімнадцять тисяч/ гривень, - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави 3029 /три тисячі двадцять дев`ять/ гривень 12 копійок.

Речові докази: психотропну речовину PVP масою 0,2164 грам, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1