КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4867/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттолло гранум» та прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 27.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, вилучене 07 червня 2024 року на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (), теперішнє місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Аттолло Гранум» (), який знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1 (1/1, 1/12) на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:002:0004, :07:002:0040, :07:002:0041, :07:002:0042, :07:002:0044, в межах географічних координат 46.489122, 30.755199; 46.491511, 30.758987; 46.482236, 30.762320; 46.482627, 30.759256, а саме:

- товаро - транспортні накладні експортера ТОВ «Афторкс» (код 45382796) та замовника ТОВ «Тріпл Трейдінг» (код 44100216) на 18 аркушах;

- 29 штук морських контейнерів, що заповненні пшеницею, детальна ідентифікація вказаних контейнерів 1. ZYZU 000630 (0), 2. ZYZU 000668 (1), 3. XYZU 112270 (3), 4. ZYZU 000633 (6), 5. ODSU 000133 (2), 6. ZYZU 000655 (2), 7. ODSU 000107 (6), 8. ODSU 000103 (4), 9. ZYZU 000651 (0), 10. XHCU 221384 (4), 11. XHCU 221300 (0), 12. XHCU 221276 (6), 13. XHCU 221286 (9), 14. XHCU 251026 (7), 15. XHCU 251025 (1), 16. ODSU 000137 (4), 17. ODSU 000120 (3), 18. ODSU 000128 (7), 19. XHCU 221176 (0), 20. XHCU 221198 (6), 21. XHCU 250592 (8), 22. XHCU 250572 (2), 23. ODSU 000110 (0), 24.ODSU 000104 (0), 25.XHCU 221222 (0), 26. XHCU 250645 (7), 27. XHCU 251066 (8) 28. XHCU 250666 (8), 29. XHCU 250608 (2);

- кукурудзу у кількості 33 126, 463 тон;

- пшеницю у кількості 11 377, 421 тон.

Відмовлено у задоволенні клопотання прокурора в частині арешту пшениці 2-4 класу в кількості 19 366, 577 т, яка належить ТОВ «МАРКЕТХАУС УКРАЇНА»; кукурудзи 3 класу в кількості 7000,738 тон та 3003,373 тон, яка належить ТОВ «СОТА ІМПАКТ».

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою в частині задоволених вимог, представник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Аттолло гранум» подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить її скасувати в цій частині та постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги з доповненнями тим, що ухвала слідчого судді є такою, що не відповідає вимогам процесуального законодавства, через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказує, що на його думку, припущення прокурора про ймовірність придбання вказаної продукції за готівкові кошти без належного оформлення вказаних операцій по податковому та бухгалтерському обліках свідчить про те, що такі обставини на теперішній час слідством не встановлені та в розумінні положень процесуального законодавства такі припущення не можуть бути підставою для накладення арешту на майно.

Вказує, що прокурором не доведено те, що вказана агропродукція відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому, у слідчого судді не було підстав для накладення арешту на вказане майно.

Зазначає також, що аналітичний продукт (довідка) працівників Бюро економічної безпеки України не підпадає під види документів, зазначені у ч. 2 ст. 99 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою в частині відмовлених вимог, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою повністю задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що слідчим суддею не враховано, що у зв`язку тим, що після проведення обшуків на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (20005502), теперішнє місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Аттолло Гранум» (), власники вказаних юридичних осіб та фактичні власники вилученого майна є обізнаним щодо конкретних обставин здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та можуть вчиняти дії, направлені на приховування (знищення), перетворення та відчуження доказів у кримінальному провадженні.

За відсутності вилученої необлікованої сільськогосподарської продукції, яка поміщена до 29 морських контейнерів та в силоси, що облаштовані для збергінання такої продукції в сукупності з іншими доказами по кримінальному провадженню, неможливо ідентифікувати фактичних власників вказаної продукції, суб`єктів господарської діяльності, що приймали участь в проведенні фінансово - господарських операцій, предметом яких виступала вилучена необлікована продукція, неможливо відслідкувати фактичний рух вказаної продукції по території України від виробника до місця її вилучення.

Без встановлення вказаних обставин неможливо підтвердити чи спростувати суму завданих збитків держаному бюджету внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вважає, що слідчий суддя безпідставно взяв до уваги пояснення та документи представників ТОВ «Аттолло Гранум», ТОВ «Ферко», ТОВ «МаркетХаус Україна», ТОВ «Сота Імпакт» щодо правових підстав перебування на місці проведення обшуку сільськогосподарською продукцією.

Вказує, що під час розгляду клопотання прокурором та детективом акцентовано увагу, що з наданих документів представниками ТОВ «Аттолло Гранум», ТОВ «Ферко», ТОВ «МаркетХаус Україна», ТОВ «Сота Імпакт» незрозуміло яким чином та в який проміжок часу сільськогосподарська продукція в кількості 19 366,577 тон пшениці 2-4 класу та кукурудзи 3 класу в кількості 7000,738 тон та 3003,373 тон переміщена на зерновий термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (20005502), теперішнє місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Аттолло Гранум» ().

Крім того, серед наданих документів представниками ТОВ «Аттолло Гранум», ТОВ «Ферко», ТОВ «МаркетХаус Україна», ТОВ «Сота Імпакт» відсутні будь - які документи які б підтверджували взаємовідносини ТОВ «Аттолло Гранум» з ТОВ «Ферко», ТОВ «МаркетХаус Україна», ТОВ «Сота Імпакт», предметом яких були б послуги по зберіганню сільськогосподарської продукції.

Разом з тим, слідчий суддя під час розгляду вказаного клопотання проігнорував клопотання детектива, щодо витребування в ТОВ «Аттолло Гранум» складських документів на підтвердження факту прийняття сільськогосподарської продукції, що належить ТОВ «МаркетХаус Україна», ТОВ «Сота Імпакт» (подвійне складське свідоцтво, просте складське свідоцтво, складську квитанцію) як у суб`єкта господарської діяльності, що згідно Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» від 04 липня 2002 року є суб`єктом ринку зерна в Україні.

Крім того, слідчий суддя не взяв до уваги, що єдиними документами виявленими в ході обшуку на зерновому терміналі, які свідчать про переміщення сільськогосподарської продукції на зерновий термінал ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (20005502), теперішнє місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Аттолло Гранум» () є товаро - транспортні накладні з реквізитами ТОВ «Афторкс» (45382796), ТОВ «Тріпл Трейдінг» (44100216) керівники яких повідомили про непричетність до здійснення господарської діяльності.

Представник ТОВ «Аттолло Гранум» - адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

26 листопада 2024 року від адвоката ОСОБА_6 надійшло до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в якому він вказує, що не зможе прибути в судове засідання, у зв`язку з хворобою.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що судові засідання уже неодноразово відкладалися за клопотаннями цього апелянта, а тому, з огляду на дотримання розумних строків розгляду справи та недопустимість зловживання процесуальними правами, колегія суддів вважає, що наведені в клопотанні підстави є неповажними для відкладення розгляду справи, позаяк не підтверджені належними доказами, а будь-яких інших об`єктивних підстав неможливості апелянта прибути в судове засідання, клопотання не містить.

Верховний Суд у постанові ККС від 24 вересня 2019 року у справі № 755/10138/16-к зробив висновок, що неявка учасників провадження свідчить про зловживання правами. Так, ВС вказав, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність у діях сторони захисту зловживання своїми правами, що має своїм наслідком безпідставне затягування процесу.

Крім цього, враховуючи, що 07 жовтня 2024 року в судовому засіданні вже було заслухано правову пояснення представника ТОВ «Аттолло Гранум» - адвоката ОСОБА_6 і до матеріалів провадження було долучено доповнення до апеляційної скарги, а також, з урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка належним чином повідомлена про розгляд справи, але не прибула в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ «Аттолло гранум», який підтримав апеляційну скаргу сторони захисту з наведених у ній підстав та просив її задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора - відмовити, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту та підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 27.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

14.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України за №0000023.

Постановою прокурора від 17.06.2024 зазначені кримінальні провадження об`єднані в одне провадження під №0000002.

В рамках даного провадження 07.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.05.2024 проведено обшук на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (20005502), теперішнє місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Аттолло Гранум» (), який знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Одеса, площа Митна, 1 (1/1, 1/12) на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:002:0004, :07:002:0040, :07:002:0041, :07:002:0042, :07:002:0044, в межах географічних координат 46.489122, 30.755199; 46.491511, 30.758987; 46.482236, 30.762320; 46.482627, 30.759256, у ході якого було виявлено та вилучено:

- товаро - транспортні накладні експортера ТОВ «Афторкс» (код 45382796) та замовника ТОВ «Тріпл Трейдінг» (код 44100216) на 18 аркушах;

- 29 штук морських контейнерів, що заповненні пшеницею, детальна ідентифікація вказаних контейнерів 1. ZYZU 000630 (0), 2. ZYZU 000668 (1), 3. XYZU 112270 (3), 4. ZYZU 000633 (6), 5. ODSU 000133 (2), 6. ZYZU 000655 (2), 7. ODSU 000107 (6), 8. ODSU 000103 (4), 9. ZYZU 000651 (0), 10. XHCU 221384 (4), 11. XHCU 221300 (0), 12. XHCU 221276 (6), 13. XHCU 221286 (9), 14. XHCU 251026 (7), 15. XHCU 251025 (1), 16. ODSU 000137 (4), 17. ODSU 000120 (3), 18. ODSU 000128 (7), 19. XHCU 221176 (0), 20. XHCU 221198 (6), 21. XHCU 250592 (8), 22. XHCU 250572 (2), 23. ODSU 000110 (0), 24.ODSU 000104 (0), 25.XHCU 221222 (0), 26. XHCU 250645 (7), 27. XHCU 251066 (8) 28. XHCU 250666 (8), 29. XHCU 250608 (2);

- кукурудзу у кількості 43 130,574 тон;

- пшеницю у кількості 30 743,998 тон.

У свою чергу, постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 від 08.06.2024 вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000002 від 27.03.2024.

08.06.2024 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, вилучене 07 червня 2024 року на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (), теперішнє місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Аттолло Гранум» (), який знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1 (1/1, 1/12) на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:002:0004, :07:002:0040, :07:002:0041, :07:002:0042, :07:002:0044, в межах географічних координат 46.489122, 30.755199; 46.491511, 30.758987; 46.482236, 30.762320; 46.482627, 30.759256, а саме:

- товаро - транспортні накладні експортера ТОВ «Афторкс» (код 45382796) та замовника ТОВ «Тріпл Трейдінг» (код 44100216) на 18 аркушах;

- 29 штук морських контейнерів, що заповненні пшеницею, детальна ідентифікація вказаних контейнерів 1. ZYZU 000630 (0), 2. ZYZU 000668 (1), 3. XYZU 112270 (3), 4. ZYZU 000633 (6), 5. ODSU 000133 (2), 6. ZYZU 000655 (2), 7. ODSU 000107 (6), 8. ODSU 000103 (4), 9. ZYZU 000651 (0), 10. XHCU 221384 (4), 11. XHCU 221300 (0), 12. XHCU 221276 (6), 13. XHCU 221286 (9), 14. XHCU 251026 (7), 15. XHCU 251025 (1), 16. ODSU 000137 (4), 17. ODSU 000120 (3), 18. ODSU 000128 (7), 19. XHCU 221176 (0), 20. XHCU 221198 (6), 21. XHCU 250592 (8), 22. XHCU 250572 (2), 23. ODSU 000110 (0), 24.ODSU 000104 (0), 25.XHCU 221222 (0), 26. XHCU 250645 (7), 27. XHCU 251066 (8) 28. XHCU 250666 (8), 29. XHCU 250608 (2);

- кукурудзу у кількості 33 126, 463 тон;

- пшеницю у кількості 11 377, 421 тон.

Відмовлено у задоволенні клопотання прокурора в частині арешту пшениці 2-4 класу в кількості 19 366, 577 т, яка належить ТОВ «МАРКЕТХАУС УКРАЇНА»; кукурудзи 3 класу в кількості 7000,738 тон та 3003,373 тон, яка належить ТОВ «СОТА ІМПАКТ».

При цьому, слідчий суддя виходив з того, що прокурор, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечення збереження вищевказаного майна як речових доказів, або ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, однак, прокурором не доведено, що пшениця 2-4 класу у кількості 19 366, 577 тон та кукурудза 3 класу в кількості 7000,738 тон та 3003,373 тон мають відношення до даного кримінального провадження, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовими доказами.

Однак, з такими висновками слідчого судді суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання прокурора в частині арешту пшениці 2-4 класу в кількості 19 366, 577 т, яка належить ТОВ «МАРКЕТХАУС УКРАЇНА»; кукурудзи 3 класу в кількості 7000,738 тон та 3003,373 тон, яка належить ТОВ «СОТА ІМПАКТ», колегія суддів повністю погодитися не може, з огляду на таке.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних.

Приписами ч. 5 ст. 237 КПК України визначено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.

Положення ч. 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду уповноважують слідчого, прокурора оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. При цьому, такі речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з тим, ч. 2 ст. 168 КПК України передбачає, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Так, у відповідності до ч. 3 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегією суддів встановлено, що під час розгляду клопотання слідчий суддя врахував, що предметом дослідження у об`єднаному кримінальному провадженні є зокрема і обставини вчинення невстановленими особами, використовуючи реквізити «ризикових» суб`єктів господарської діяльності: ТОВ «Афторкс», ТОВ «Тріпл Трейдінг», ТОВ «ТЕО» в період 2024 року по теперішній час безпідставного внесення до офіційних документів недостовірних відомостей щодо виробника та/або постачальника сільськогосподарської продукції з метою їх приховування, тобто вчинення дій, спрямованих на ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах та сприянні у такому ухиленні суб`єктам господарської діяльності - виробникам та/або постачальникам сільськогосподарської продукції, вказані дії призвели до ухилення від сплати податків у сумі 80 921 808 грн., що є особливо великим розміром, та кваліфіковані ознаками за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України.

Крім того, поза увагою слідчого судді не залишився і той факт, що службовими особами зернового терміналу під час проведення обшуку 07 червня 2024 року не було надано детективам БЕБ України жодних документів про законність походження вилученої сільськогосподарської продукції, а отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив небезпідставність сумнівів, які виникли у органу досудового розслідування та прокурора щодо дотримання законодавства України при здійсненні операцій з експорту такої продукції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора та наклав арешт на майно, вилучене 07 червня 2024 року на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (), теперішнє місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Аттолло Гранум» (), який знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1 (1/1, 1/12) на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:002:0004, :07:002:0040, :07:002:0041, :07:002:0042, :07:002:0044, в межах географічних координат 46.489122, 30.755199; 46.491511, 30.758987; 46.482236, 30.762320; 46.482627, 30.759256, повний перелік згідно резолютивної частини ухвали слідчого судді, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що слідчий суддя належним чином не перевірив викладені у клопотанні прокурора обставини та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладенні арешту на пшеницю 2-4 класу в кількості 19 366, 577 тон та кукурудзу 3 класу в кількості 7000,738 тон та 3003,373 тон, з огляду на таке.

Згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, до матеріалів провадження долучено постанову детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 від 08.06.2024, якою вилучене під час обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000002 від 27.03.2024 року.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження в цій частині, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що, згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Колегією суддів не встановлено також невідповідності клопотання прокурора щодо арешту майна вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Крім цього, колегія суддів вважає, що слідчий суддя безпідставно взяв до уваги пояснення та документи представників ТОВ «Аттолло Гранум», ТОВ «Ферко», ТОВ «МаркетХаус Україна», ТОВ «Сота Імпакт» щодо правових підстав перебування на місці проведення обшуку сільськогосподарської продукції, оскільки такі обставини підлягають подальшій ретельній перевірці в ході досудового розслідування, натомість, наразі даються суду належні та вагомі підстави для висновку про необхідність накладення арешту на таке майно до з`ясування таких обставин.

Незастосування, в даному випадку, заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і, таким чином, позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті, являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

А відтак, колегія суддів відхиляє посилання апелянта та представників ТОВ «Пріста Ойл-Україна», ТОВ «Сота Імпакт», ТОВ ДП «Степове», на відсутність обґрунтованої підозри щодо причетності до вчинення кримінального правопорушення та документи на підтвердження законності походження такої сільськогосподарської продукції, як безпідставні.

Інші зазначені в апеляційній скарзі сторони захисту доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді в частині задоволених вимог клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ТОВ «Аттолло гранум» слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора - задовольнити, та ухвалу слідчого судді в частині відмовлених вимог клопотання прокурора - скасувати, з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання прокурора і в цій частині та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурором в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на це майно з метою забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні. В іншій частині ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Аттолло гранум» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року в частині задоволених вимог клопотання прокурора щодо накладення арешту на майно, вилучене 07 червня 2024 року на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (), теперішнє місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Аттолло Гранум» (), який знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1 (1/1, 1/12) на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:002:0004, :07:002:0040, :07:002:0041, :07:002:0042, :07:002:0044, в межах географічних координат 46.489122, 30.755199; 46.491511, 30.758987; 46.482236, 30.762320; 46.482627, 30.759256, а саме:

- товаро - транспортні накладні експортера ТОВ «Афторкс» (код 45382796) та замовника ТОВ «Тріпл Трейдінг» (код 44100216) на 18 аркушах;

- 29 штук морських контейнерів, що заповненні пшеницею, детальна ідентифікація вказаних контейнерів 1. ZYZU 000630 (0), 2. ZYZU 000668 (1), 3. XYZU 112270 (3), 4. ZYZU 000633 (6), 5. ODSU 000133 (2), 6. ZYZU 000655 (2), 7. ODSU 000107 (6), 8. ODSU 000103 (4), 9. ZYZU 000651 (0), 10. XHCU 221384 (4), 11. XHCU 221300 (0), 12. XHCU 221276 (6), 13. XHCU 221286 (9), 14. XHCU 251026 (7), 15. XHCU 251025 (1), 16. ODSU 000137 (4), 17. ODSU 000120 (3), 18. ODSU 000128 (7), 19. XHCU 221176 (0), 20. XHCU 221198 (6), 21. XHCU 250592 (8), 22. XHCU 250572 (2), 23. ODSU 000110 (0), 24.ODSU 000104 (0), 25.XHCU 221222 (0), 26. XHCU 250645 (7), 27. XHCU 251066 (8) 28. XHCU 250666 (8), 29. XHCU 250608 (2);

- кукурудзу у кількості 33 126, 463 тон;

- пшеницю у кількості 11 377, 421 тон. - залишити без змін.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 червня 2024 року в частині відмовлених вимог клопотання прокурора скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна в цій частині - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 07 червня 2024 року на зерновому терміналі ТОВ «Олімпекс Купе Інтернейшнл» (), теперішнє місце здійснення господарської діяльності ТОВ «Аттолло Гранум» (), який знаходиться за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1 (1/1, 1/12) на земельних ділянках з кадастровими номерами :07:002:0004, :07:002:0040, :07:002:0041, :07:002:0042, :07:002:0044, в межах географічних координат 46.489122, 30.755199; 46.491511, 30.758987; 46.482236, 30.762320; 46.482627, 30.759256, а саме на:

- пшеницю 2-4 класу в кількості 19 366, 577 тон;

- кукурудзу 3 класу в кількості 7000,738 тон та 3003,373 тон.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді:

ОСОБА_9