Справа №293/117/25
Провадження №1-кп/293/114/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 11.01.2025 за №0000152 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липлянщина, Народицького району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

11.01.2025 близько 01 години ночі ОСОБА_4 разом із знайомим ОСОБА_6 проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де проживає йо мати ОСОБА_7 разом із співмешканцем ОСОБА_5 та саме в цей день, час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до господарського приміщення, розташованого поруч з будинком за вказаною адресою.

Надалі ОСОБА_4 попросив ОСОБА_6 , який не був обізнаний про його злочинні наміри, почекати його на дорозі біля будинку пояснивши, що хоче забрати свої речі, після чого перестрибнув через паркан пішов до будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно з корисливих мотивів, пересвідчившись, в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, ОСОБА_4 через двері, які не були зачинені на замок, проник до господарського приміщення АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав інструменти, помістивши їх до поліпропіленового мішка, якого знайшов у вказаному приміщенні, а саме:

- ланцюгову бензинову пилу помаранчевого кольору, торгівельної марки «ТЕХАС» моделі «ТА-03-050» серійний номер №102300205, вартістю 2514 гривень 69 копійок;

- ланцюгову електричну пилу в корпусі синього кольору, торгівельної марки «БЕЛАРУСМАШ», моделі «БПЦ-3000Вт», вартістю 1600 гривень 51 копійка;

- електричний рубанок в корпусі зеленого кольору, торгівельної марки «РгоСRАFТ» моделі «РЕ 1150», вартістю 1211 гривень 58 копійок;

- електрет дриль в корпусі зеленого кольору «без маркування, вартістю 546 гривень 67 копійок.

Надалі, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 5873 грн 45.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, поєднаній з проникненням у інше приміщення ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні визнав повністю. Підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, вказавши, що дійсно 11.01.2025 року близько першої години він вчинив крадіжку з господарського приміщення електричних інструментів, належних потерпілому ОСОБА_5 , з метою їх подальшої реалізації.

ОСОБА_4 вказав, що розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому просив суд суворо його не карати, визначити йому мінімальну міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що будь яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Викрадені речі йому повернуті працівниками поліції. Просив застосувати до обвинуваченого міру покарання, визначену в межах закону.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг доказів, які потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілих, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Варто відмітити, що колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно із ст.12 КК України злочин передбачений ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриття кримінального правопорушення.

Обставиною, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує молодий вік обвинуваченого, вчинення правопорушення вперше, особу винного, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризуються позитивно; характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення; наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та вчинення правопорушення щодо особи похилого віку, яка обтяжує покарання, а тому суд дійшов до переконання про призначення йому покарання в мінімальному розмірі в межах санкції статті інкримінованого йому правопорушення у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України та звільненням ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

За встановлених обставин, суд уважає, що саме така міра покарання буде необхідною і достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Визначене обвинуваченому покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для його виправлення, з дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлено.

ІV. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Запобіжний захід обвинуваченим на досудовому слідстві та під час розгляду кримінального провадження в суді не обирався.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

V. Рішення щодо речових доказів

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 14.01.2025 по справі №295/574/25, провадження №1-кс/295/408/25 та ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 14.01.2025 по справі №295/565/25, провадження №1-кс/295/402/25 скасувати.

Долю речових доказів суд уважає за необхідне вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

VІ. Процесуальні витрати

Питання процесуальних витрат у кримінальному проваджені, загальна сума яких за проведення експертиз становить 7959 грн., суд вирішує відповідно до ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 7959 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 14.01.2025 по справі №295/574/25, провадження №1-кс/295/408/25 та ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 14.01.2025 по справі №295/565/25, провадження №1-кс/295/402/25 скасувати.

Речові докази по справі:

- ланцюгову бензинову пилу помаранчевого кольору, торгівельної марки «ТЕХАС» моделі «ТА-03-050» серійний номер №102300205, ланцюгову електричну пилу в корпусі синього кольору, торгівельної марки «БЕЛАРУСМАШ», моделі «БПЦ-3000Вт», електричний рубанок в корпусі зеленого кольору, торгівельної марки «РгоСRАFТ» моделі «РЕ 1150», електрет дриль в корпусі зеленого кольору без маркування, які передані на зберігання ОСОБА_5 залишити йому, як власнику;

- чоловічі кросівки синьо-жовтого кольору, торгівельної марки «Asics», 43 розміру повернути ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_8