УХВАЛА

31 березня 2025 року

м. Київ

справа № 607/1663/22

провадження № 51-1108ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 вересня 2024 року та на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 20 грудня 2024 року щодо останнього.

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернулася до суду з касаційною скаргою на вказані вище судові рішення, де висуває вимогу про скасування оскаржених судових рішень та закриття кримінального провадження. У касаційній скарзі захисник стверджує, що судами не встановлено суб`єктивної сторони інкримінованого злочину, не здобуто доказів заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, за приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, Верховний Суд керується фактичними обставинами, встановленими місцевим та апеляційним судами, і перевіряє лише правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин. В той же час, доводи касаційної скарги, які стосуються оцінки доказів на предмет їх достовірності, а також твердження про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

Стверджуючи, про відсутність суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК), захисник не зазначає, які саме ознаки, передбачені статтями 23, 24 КК у їх взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 115 КК, відсутні або які з них встановлені неправильно. Тобто вказує твердження загального характеру, що унеможливлює з`ясувати правозастосовну позицію сторони захисту.

Крім того, не вказує, яких правил оцінки доказів, передбачених ст. 94 КПК, не дотримались суди попередніх інстанцій щодо встановлення наявності суб`єктивної сторони кримінального правопорушення та інших обставин, які підлягають доказуванню, відповідно до положень ст. 91 КПК.

Крім того, у касаційній скарзі захисника відсутні посилання на конкретні порушення норм матеріального або процесуального закону, яких, як вважає захисник, допустився суд апеляційної інстанції при наданні відповіді на доводи апеляційної скарги, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК. Доводів на спростування мотивів, покладених в основу оскарженого рішення апеляційного суду в касаційній скарзі захисника також не наведено.

Формальні твердження про незгоду з висновками апеляційного суду та про безпідставне відхилення судом апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги, без конкретного обґрунтування того, яких положень процесуального закону цим судом недотримано при наданні відповіді на такі доводи, не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції, який переглядає судові рішення у межах касаційної скарги та вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд стороною, що вбачається із приписів ч. 2 ст. 433 та ч. 3 ст. 26 КПК.

Також, згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, однак додані захисником копії судових рішень у паперовому вигляді не оформлені як того вимагає п. 3 розділу ХІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України.

Це не лише становить формальне порушення ч. 5 ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Суд можливості перевірити обґрунтованість доводів захисника щодо незаконності оскаржених рішень та з`ясувати предмет касаційного оскарження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 вказаного Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3