Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/6240/24

Провадження № 11-кп/4815/303/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000056 від 20.03.2024 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сєвєродонецьк Луганської області, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше не судимої,

-обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2024 року ОСОБА_7 , визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначено покарання:

- за ч.2 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією належного їй майна;

- за ч.5 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій строком 15 років та з конфіскацією належного їй майна.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ухвалено остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій, строком 15 років з конфіскацією належного їй майна.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 ухвалено залишити попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Строк додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та/або адміністративно-господарських функцій ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту відбуття основного покарання.

За вироком суду ОСОБА_7 , будучи громадянкою України, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час, але до 10.09.2023, погодилась на пропозицію представників окупаційної адміністрації щодо реєстрації її «кандидатом в депутати Ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки» від партії «Єдіная Росія».

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно, в умовах воєнного стану, всупереч державному суверенітету України та законодавству України, ОСОБА_7 , 10.09.2023, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Луганської області, взяла участь у незаконних «виборах» в якості «кандидата в депутати ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки», чим вчинила дії, спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України

Своїми діями, які виразились, у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, а саме наданні іноземній державі, допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 діючи умисно, будучи громадянкою України, обізнаною про узурпування влади на тимчасово окупованій території Луганської області окупаційною адміністрацією держави-агресора та її дії, спрямовані на порушення державного суверенітету України, 10.09.2023, перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Луганської області, добровільно взяла участь у незаконних «виборах» в якості «кандидата в депутати Ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки» та за їх результатами була обрана як депутат до незаконного органу влади, створеному на тимчасово окупованій території - «Ради Сєвєродонецького муніципального округу Луганської Народної Республіки».

Своїми діями, які виразились у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 покликається на незаконність, необгрунтованість і невмотивованість судового рішення.

Вважає, що висновки суду є передчасними і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, а судове рішення постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, без всебічного, повного і неупередженого з`ясування обставин справи та їх підтвердження належними і допустимими доказами.

Покликається на позбавлення права на справедливий судовий розгляд в сенсі п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Вважає, що сторона обвинувачення не довела за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів поза розумним сумнівом, зокрема, мотиви вчинення обвинуваченою інкримінованих злочинів, відповідність фактичних обставин, відображених у матеріалах справи, у тому числі, викладених у мережі «Інтернет», телеграм-канал, інших інформаційних ресурсах фактам, що відповідають дійсності. Не є доведеним поза розумним сумнівом і факт добровільної співпраці обвинуваченої з окупаційною владою.

Захисник покликається також на безпідставність призначеного найсуворішого покарання обвинуваченій.

Просить скасувати вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 22.11.2024 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 111. ч.5 ст. 111-1 КК України, кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпанням можливостей їх отримати.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченої, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченої не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 цього Кодексу з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ст. 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався належним чином при розгляді даного кримінального провадження у порядку спеціального судового провадження.

Ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 111, ч.5 ст. 111-1 КК України, суд першої інстанції належним чином проаналізував зібрані у кримінальному провадженні докази для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, а саме наданні іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану та у добровільному обранні до незаконних органів влади, створених на тимчасово окупованій території, ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та оцінених судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, про що у вироку відповідно до ст.374 КПК України наведено докладні мотиви.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої, на кваліфікацію її дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Зокрема, на підтвердження встановлених фактичних обставин кримінальних правопорушень та доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на дані досліджених письмових доказів.

Так, судом враховано дані протоколу огляду від 10.01.2024 року мережі Інтернет, а саме:

- сайту «Луганский Информационный Центр», який являє собою інформаційний ресурс та у якому виявлено статтю від 09.11.2022 з назвою «Выбори в парламенти органы самоуправления пройдут в ЛНР в сентябре 2023-го - Мирошниченко» щодо зазначення повідомлення голови парламенту, секретаря Луганського регіонального відділення всеросійської політичної партії «Единая Россия» ОСОБА_8 про вибори у вересні 2023 року до так званого «Народного Совета ЛНР» та органів місцевого самоврядування так званої «ЛНР», а також про створення органів місцевого самоврядування вперше;

- сторінки інформаційного ресурсу: «Forbes.ru», у якому виявлено статтю від 15.06.2023 з назвою «ЦИК назначил выборы в ДНР, ЛНР, Запорожской и Херсонской областях», зі змісту якої вбачається, що проведення на тимчасово окупованій території Луганської області так званих «виборів» в місцеві «парламенти та ради» заплановано окупаційною владою на 10.09.2023 та всього у цих регіонах буде проведено близько 80 виборчих компаній, зазначено, що нові регіони були приєднані до складу росії в ході проведення так званої «спецоперации» в кінці вересня 2022 року після відповідних референдумів;

- сторінки інформаційного ресурсу «ТАСС», у якому виявлено статтю від 10.09.2023 з назвою «Итоговая явка на выборах ЛНР составила 72,53 %», де, зокрема, зазначено, що виборчі комісії приступили до підрахунку голосів на тимчасово окупованих територіях України за результатами голосування на виборах депутатів різного рівня в «ЛНР», та явка виборців склала 72,53 %, самі вибори проходили у період з 08.09.2022 по 10.09.2022, про що повідомила заступник голови парламенту «ЛНР» ОСОБА_9 .

Надано відповідну правову оцінку судом і даним протоколу огляду від 11.01.2024 року мережі Інтернет, а саме:телеграм каналу з назвою «Северодонецьк», у якому опубліковано інформацію про перший зїзди у м. Северодонецьк окупаційного органу влади «Совет городского округа города Северодонецка» та у списку депутатів під № 2 зазначена ОСОБА_7 .

Судом також досліджено і дані протоколу огляду від 31.01.2024 мережі Інтернет, а саме сайту: «ТВОЙ ГОРОД», який являє собою мережеве видання та у якому виявлено статтю від 13.09.2023 з назвою «Список депутатов Северодонецкого муниципального округа», де виявлено список «депутатів» до вищевказаного окупаційного органу влади, зокрема, у списку від партії «Единая Россия» під № 2 значиться ОСОБА_7 .

Судом першої інстанції проаналізовано і інші, надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності та взаємозв`язку.

Відповідно до ч. 5 ст. 374 КПК України, у судовому рішенні суд обґрунтував, що в цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваної на захист, доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, з урахуванням установлених законом особливостей для кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та, відповідно, судом здійснено спеціальне судове провадження (in absentia), з урахуванням особливостей, встановлених законом для даної категорії злочинів.

Доводи захисника щодо недоведеності поза розумним сумнівом вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів є неспроможними з огляду на встановлені судом першої інстанції обставини, з наведенням відповідних доказів на підтвердження своїх вмотивованих висновків щодо доведення винуватості обвинуваченої у вчиненому.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про належність, допустимість, достовірність наданих стороною обвинувачення доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки вони буди зібрані з дотриманням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в порядку визначеному кримінальним процесуальним кодексом України. Допущення органом досудового розслідування істотних порушень вимог КПК України не встановлено, переконливих доказів їх наявності, які б спростовували висновки суду першої інстанції, стороною захисту не наведено, тому доводи захисника щодо недоведеності належними і допустимими доказами вини обвинуваченої, зокрема, і факту добровільної її співпраці з окупаційною владою, є необгрунтованими.

З огляду на це, на підставі аналізу доказів, детально наведених у вироку, виходячи з конкретних обставин провадження, суд прийшов до переконливого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих для неї дій. Тобто, колегія суддів вважає, що суд надав вірну юридичну оцінку діям ОСОБА_7 та обґрунтовано визнав кваліфікацію її дій за ч.2 ст. 111, ч.5 ст. 111-1 КК України правильною.

Призначене судом першої інстанції обвинуваченій покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення, передбачені санкцією ч.2 ст. 111, ч.5 ст. 111-1 КК України, з визначенням остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України з застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим з призначенням додаткових покарань відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, з врахуванням судом першої інстанції ступеня тяжкості злочинів, які є особливо тяжким злочином і тяжким проти основ Національної безпеки України, встановлених обставин їх вчинення, характеру діяння, форми і ступеня вини, даних про особу обвинуваченої, відсутності обставин, які пом`якшують покарання, наявності обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, передбачених законом критеріїв при призначенні покарання, виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

На переконання колегії суддів, призначене ОСОБА_7 покарання за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, адекватним характеру вчинених дій і даним про особу обвинуваченої та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За наведеного, доказів на спростування висновків суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування і закриття кримінального провадження з зазначених у апеляційній скарзі захисника доводів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 22 листопада 2024 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3