Справа № 308/1962/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001178 від 07.12.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кримне Волинської області Ковельського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця у званні солдат військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 , маючи умисел на виготовлення підробленого тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, перебуваючи за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 , користуючись власним портативним персональним комп`ютером «Dell Inspiron», за допомогою програмних забезпечень «Adobe Photoshop», «Figma» та «Microsoft Word», підробив пенсійне посвідчення інваліда другої групи серії НОМЕР_2 від 02.11.2023 року, в яке в подальшому способом друку за допомогою принтера виготовив та наклеїв власне фото, достовірно знаючи, що він не має на це законних повноважень, чим вчинив підроблення вище вказаного документа. При цьому з`ясовано, що згідно висновку технічної експертизи документа бланк пенсійного посвідчення НОМЕР_3 від 02.11.2023 року виготовлено не поліграфічним способом, за способом виготовлення не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу. Згідно відповіді з Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області №0700-07-5/74596 від 10.12.2024 року встановлено, що ОСОБА_3 на обліку в органах Пенсійного фонду як утримувач пенсії не перебуває і посвідчення серії НОМЕР_2 йому не видавалось.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст.358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право посвідчувати такі документи і яке надає права, з митою використання його підроблювачем.

06 грудня 2024 року о 11 годині 00 хвилин під час перевірки у ОСОБА_3 документів, неподалік залізничного вокзалу, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Станційна, 9, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, пред`явив працівнику прикордонного наряду завідомо підроблений документ, а саме: пенсійне посвідчення інваліда другої групи серії НОМЕР_2 від 02.11.2023 року, що надає право на звільнення від військової служби, достовірно знаючи, що такий документ є підробленим, чим здійснив використання завідомо підроблених документа.

Отже, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 4 ст.358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

06.02.2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, у якому міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України, суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Установлені органом досудового розслідування і викладені судом обставини не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин по справі, тяжкості вчинених кримінальних проступків, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні проступоки, відсутності завданої матеріальної шкоди, особистості обвинуваченого, який має місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; має вищу освіту, одружений, являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у званні солдат, обставини, що пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства шляхом призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.; за ч. 4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Питання щодо обраного запобіжного заходу.

В рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_3 не застосовувався запобіжний захід.

Процесуальні витрати по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи №СЕ-19/107-24/13381-ДД від 19.12.2024 року, витрати на проведення якої становлять 3183,6 грн.

Речові докази

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358КК України та ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання, а саме:

- ч.1 ст. 358ККУкраїни у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 ( сімнадцять тисяч) грн.;

- за ч. 4 ст.358ККУкраїни у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (проступків), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 ( сімнадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - не обирати.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджену вартість проведення судової експертизи у сумі 3 183 гривень 60 копійок.

Речовий доказ по справі, а саме: пенсійне посвідчення інваліда другої групи серії НОМЕР_3 від 02.11.2023 року - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1