Провадження № 274/105/14-к
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/12/25

І м е н е м У к р а ї н и

10.02.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі

секретарів судового засідання . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/105/14-к про обвинувачення

ОСОБА_8 (у кінцевій редакції обвинувачення невірно вказано ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичева Житомирської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину 17.01.12 р.н., не працює, проживаючої та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Бердичева Житомирської області, громадянки України, з вищою економічною освітою, заміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України,

за участі

прокурорів . . . . . . . . . . ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

захисника . . . . . . . . . . . ОСОБА_14

обвинувачених . . . . . . ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и в :

Органами обвинувачення ОСОБА_15 та ОСОБА_10 у кінцевій редакції обвинувачення обвинувачуються у тому, що вони у співучасті з ОСОБА_16 на порушення вимог Закону України від 15 травня 2009 року № 1334-VI «Про заборону грального бізнесу в Україні» (далі - Закон № 1334-VІ), достовірно знаючи про заборону зайняття гральним бізнесом в Україні, маючи корисливі мотиви, з метою отримання незаконного прибутку займалися вказаним видом діяльності.

Так, ОСОБА_16 у невстановлений слідством час та невстановлений слідством спосіб придбав за невстановлених слідством обставин 17 гральних автоматів з метою організації, проведення та надання можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах, а також отримання прибутку, без оформлення відповідних документів, уклав договір оренди приміщення № 31-32 ринку «ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою: м. Бердичів, вул. Котовського № 58а.

Після цього ОСОБА_16 , встановивши за вищевказаною адресою 17 гральних автоматів, облаштував приміщення обладнанням, необхідним для повного функціонування (меблі, доступ до мережі Інтернет, камери відеоспостереження), діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що зайняття гральним бізнесом в Україні є забороненим видом господарської діяльності, вступив у попередню злочинну змову зі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_17 доручено виконувати роботу адміністратора грального закладу у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , де за допомогою 17 гральних автоматів здійснювалось проведення азартних ігор, чим відповідно до ст. 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 є діяльність з організації та проведення азартних ігор, умовами яких є внесення гравцями ставок, що дає змогу отримати виграш і результат яких залежить від випадковості.

У невстановлений слідством час з травня 2012 року до 21 серпня 2012 року ОСОБА_15 , діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 з метою особистого збагачення контролювала за роботою зали, а саме: здійснювала підбір персоналу, акумулювала та вела облік доходів та видатків від отриманих у результаті незаконної діяльності грошових коштів, які в подальшому передавала ОСОБА_16 , чим забезпечувала умови для зайняття гральним бізнесом та надання доступу до азартних ігор.

Відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_10 доручено виконувати функцію оператора-касира грального закладу у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , де за допомогою вказаних гральних автоматів здійснювалось проведення азартних ігор, чим відповідно до ст. 1 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009 є діяльність з організації та проведення азартних ігор, умовами яких є внесення гравцями ставок, що дає змогу отримати виграш і результат яких залежить від випадковості.

ОСОБА_10 , виконуючи функцію оператора-касира, у приміщенні № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , здійснювала зайняття гральним бізнесом шляхом надання можливості доступу до азартних ігор, в період часу з 2 серпня 2012 року до 21 серпня 2012 року ОСОБА_10 , діючи умисно, всупереч вимогам Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009, з метою особистого збагачення отримувала від відвідувачів-гравців грошові кошти за участь у азартних іграх, по отриманні яких виданими їй ключами включала гральні автомати та допомагала клієнтам в запуску гри, набираючи самостійно суми ставок, а у разі виграшу, виплачувала суму виграшу, слідкувала за схоронністю автоматів та акумулювала отримані кошти для передачі в подальшому ОСОБА_17 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 та ОСОБА_10 кваліфіковано за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України, як зайняття гральним бізнесом.

У судових засіданнях обвинувачена ОСОБА_15 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала повністю, від дачі показань протягом всього судового розгляду відмовилася.

У судових засіданнях обвинувачена ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину також не визнала повністю, від дачі показань протягом всього судового розгляду відмовилася.

Водночас у ході судового розгляду судом досліджено всі заявлені сторонами докази: як ті, що були зібрані на досудовому слідстві, так і надані в судових засіданнях. При ухваленні вироку суд, ґрунтуючись на власному переконанні, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їхній сукупності, надав оцінку всім дослідженим доказам з точки зору їхньої належності, допустимості, достовірності і достатності та дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_17 та ОСОБА_10 обвинувачення не знайшло свого підтвердження.

Так, на думку обвинувачення, винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні злочинних дій була підтверджена показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 .

Будучи допитаним у ході судового розгляду як свідок і лише як свідок (кінцева редакція обвинувачення із зазначенням злочинної ролі виникла вже після смерті свідка та клопотання прокурора про підготовку до судових дебатів) свідок ОСОБА_16 у суді пояснив, що обвинувачену ОСОБА_30 він знає, та працювала у нього у Інтернет-клубі, обвинувачену ОСОБА_10 не знає. У нього був один Інтернет-клуб у Бердичеві, на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_5» по вул. Котовського. Земля, на якій було побудоване приміщення, належала ринку, вони домовилися, що він будує приміщення за свій рахунок, оформляється між ним та ринком договір оренди і суму, яку він витратить на будівництво, буде розбито на суму орендної плати. Витратив він близько 80000, договір оренди був укладений на 38 місяців. Після завершення будівництва він на своє ім`я, за свої кошти підключив телефон, Інтернет. Після підписання акту здавання будівлі почав господарську діяльність Інтернет-клубу - було близько 12 придбаних ним комп`ютерів зі столами та стільцями, на комп`ютерах були розважальні віртуальні ігри, приходили люди, платили за час користування комп`ютерами, гральних автоматів у нього не було. Площа приміщення була десь 4х5 м, 4х8 м. Крім комп`ютерних столів, був ще стіл адміністратора. Адміністратором з самого відкриття і до припинення ним діяльності була ОСОБА_31 . Працювала вона неофіційно, в її обов`язки входили набір працівників, контроль за їхньою роботою. За весь час його діяльності таких працівників було близько восьми. Зла та інші працівники працювали неофіційно, отримували обумовлену зарплату (десь 2000 грн раз у місяць). Два рази у місяць він у Злої забирав виручку. Такого, щоб кожен день ОСОБА_32 йому передавала виручку - не було. У подальшому у нього погіршилося здоров`я і на час подій він вже здавав це приміщення у суборенду, сам там діяльністю не займався, про це має бути договір у справі. Суборендатором виступав ОСОБА_33 , який сплачував йому щомісячно кошти за оренду, передаючи їх через ОСОБА_34 (чому саме через неї, пояснити не зміг). У подальшому під час допиту свідок зазначив, що прізвище суборендаря можливо не ОСОБА_35 , а ОСОБА_36 , ще пізніше - ОСОБА_37 . Також на нього у той же час вийшов фермер з Вінницької області Підболячний, з яким вони мали укласти договір на це приміщення, але так і не уклали. ОСОБА_38 вказав, що буде робити общепіт, він здав йому приміщення у суборенду. Як орендар цього приміщення він не мав права його здавати у суборенду, але все ж здав, адміністрація ринку не знала про суборенду. У подальшому під час допиту свідок вказав, що все ж суборендарем був ОСОБА_37 , який платив йому орендну плату 2000 грн у місяць, які він отримував і через Злу, і у ОСОБА_39 . ОСОБА_32 мабуть продовжувала працювати на ОСОБА_40 . Коли був огляд у приміщенні, його там не було, він на той час вже вивіз свої речі. Його викликали на допит у цій справі через декілька місяців. Зв`язку з ОСОБА_41 у нього на той час вже не було, той зник. Чому ОСОБА_32 вказує на нього, як на організатора всієї діяльності, не може пояснити. У подальшому у нього закінчився строк оренди приміщення, ключі від приміщення йому міліція вже не повертала, їх вернули адміністрації ринку. Хто такий ОСОБА_18 - не знає.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що раніше він був приватним підприємцем. Взяв у ТОВ «Бердичів» у оренду приміщення на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_5» по вул. Котовського, 58-а, біля автостоянки. Власником приміщення було ТОВ «Бердичів», він не був власником, не міг говорити, що він власник, чому у договорі вказано, що він власник, пояснити не може, мабуть це помилка. Це приміщення він здавав у суборенду ОСОБА_16 , більше нікому. Чому договір називається оренди, а не суборенди, пояснити не може. Взагалі ОСОБА_16 він бачив одного разу у житті у кабінеті директора ТОВ «Бердичів» Левицького, вони було втрьох. ОСОБА_42 показав патент на зайняття оптовою торгівлею продуктами харчування і він передав тому у платне користування приміщення, той сказав, що буде займатися оптовою торгівлею продуктами харчування. ОСОБА_42 сплачував йому суборенду, а він вже сплачував оренду ТОВ «Бердичів». За умовами договору ОСОБА_42 не мав права здавати це приміщення у наступну суборенду. Приміщення вже було готовим, потрібно було тільки здійснити внутрішні роботи. У подальшому він у це приміщення не заходив, не цікавився, що там, не контролював, бачив, що працює вдень. З ОСОБА_43 він більше ніколи не спілкувався, з ним працювала адміністратор ОСОБА_44 . Працівників ОСОБА_45 він ніколи не бачив, обвинувачених ОСОБА_34 , ОСОБА_46 також не бачив. Що там займалися гральним бізнесом, йому невідомо. Чому договір між ним та ОСОБА_43 знаходився у директора ТОВ «Бердичів», пояснити не може. Як ОСОБА_42 міг укласти договір з «Укртелекомом» на телефон, Інтернет, пояснити не може.

Як показав свідок ОСОБА_19 , він працює директором ТОВ «Бердичів». У товариства є два ринки «Привокзальний» по вул. Європейській, 130-а та «ІНФОРМАЦІЯ_5» по АДРЕСА_3 . Всі приміщення на ринках здаються у оренду. ОСОБА_18 був приватним підприємцем, який у них брав приміщення у оренду. З їхнього дозволу ОСОБА_47 здав у суборенду приміщення ОСОБА_48 . Взаємовідносини між ними були виключно їхнім питанням. ОСОБА_47 сплачував орендну плату, в яку входить у основному плата за електроенергію, оскільки ТОВ заключає договір з РЕС. У подальшому при допиті свідок вказав, що напевно ОСОБА_49 у них все ж придбав приміщення через договір купівлі-продажу з відкладеним платежем. Взагалі обставини подій він не пам`ятає, усіма питаннями по цьому приміщенню займався працівник ОСОБА_50 . ОСОБА_47 у ТОВ «Бердичів» не працював.

Під час одночасного допиту свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_16 показали:

ОСОБА_18 - він орендував приміщення у ТОВ «Бердичів», власником приміщення точно не був. Підписував він договір суборенди з ОСОБА_16 у адміністрації ринку на АДРЕСА_4 . Адміністрація ринку знала про цей договір, вони попросили, щоб договір знаходився у них. Ніяких грошей від ОСОБА_45 він не брав. ОСОБА_42 казав, що буде займатися торгівлею продуктами харчування чи спорттоварами, він же не міліція і не прокурор, щоб перевіряти. Про те, що приміщення не здане у експлуатацію і його не можна здавати у оренду, він не знав, там були стіни, дах. У 2012 році він вже не працював, тому договір з ОСОБА_43 укладався раніше, десь у 2007-2008 роках. Як платив ОСОБА_42 , не пам`ятає, чим той займався у приміщенні, не знає. Ротмістрова бачив один раз при підписанні договору;

ОСОБА_19 - документів про право власності приміщень на території ринку ще не має тому, що ще не закінчено будівництво - помінялися ДАБи і дуже важко ввести у експлуатацію. Тому права власності на приміщення по Котовського?58-а ще немає ні у кого. ТОВ «Бердичів» належить там на праві власності земля. Мав бути договір з ОСОБА_18 на використання землі, на підставі якого потім укладався договір з ОСОБА_43 , але вони його не змогли знайти. Коли давав показання перший раз, міг помилитися, по цьому об`єкту не було документів. Гроші за оренду вносилися ОСОБА_43 . Для того, щоб все зробити правильно, вони запропонували ОСОБА_18 , якого давно знали і з яким було багато договорів, пропустити все через себе. Якщо договір за місця № 31, 32 було укладено у червні 2010, значить десь у квітні прийшов ОСОБА_42 , вони давали можливість взяти участь у будівництві на землі, десь у квітні була проплата всієї суми за 1-2 рази, ТОВ побудувало, кошти були розбиті на місяці по оренді, і вже потім було з ОСОБА_51 укладено договір. Обвинувачених ОСОБА_34 , ОСОБА_46 він не знає. За місця 31, 32 відносини були лише з ОСОБА_43 ;

ОСОБА_16 - прізвище ОСОБА_18 дізнався лише у суді, але погоджується з тим, що умовний договір був з тим. Він підписував договір у адміністрації ринку, не згадає з ким саме. Він був користувачем приміщення, здійснював там діяльність. Вартість договору була розбита на суму оренди. Спочатку йому показали землю з можливістю побудувати приміщення. На той час не було вільних павільйонів, але можна було побудуватися і брати у оренду. Гроші він платив у адміністрації ринку на вул. Граничній. На час підписання договору вся сума, десь 80000, вже була сплаченою. Ця сума була за весь строк оренди. Кому пішли ці гроші, він не знає. З ОСОБА_52 він не укладав договір суборенди, з ним була лише усна домовленість. Такий договір він підписав з ОСОБА_41 . Своє приладдя він забрав. Свої ключі від приміщення він віддав ОСОБА_53 . Не може пояснити, чому ОСОБА_54 , ОСОБА_47 , ОСОБА_32 , ОСОБА_46 не знають про ОСОБА_40 та навіть не чули такого прізвища.

З показань свідка ОСОБА_20 вбачається, що він працює фінансовим директором у ТОВ «Бердичів». Товариство здає приміщення на ринках «Привокзальний» і «ІНФОРМАЦІЯ_5». Приміщення №№ 31, 32 на «Червоній горі» були передані ОСОБА_48 , точно не пам`ятає коли, десь у 2005 році, може бути трохи пізніше - у 2008 році, для здійснення торгівлі продуктами харчування. На час подій ці приміщення на праві володіння належали ОСОБА_18 , а той здавав від себе як ПП у оренду чи суборенду ОСОБА_48 . Платежі до ТОВ відбувалися від ОСОБА_45 , він виписував рахунки саме на ОСОБА_45 , зустрічався він за це приміщення лише з ОСОБА_43 . Графіку роботи там не було. ОСОБА_55 вони говорили, щоб ОСОБА_42 повісив якусь вивіску, бо приміщення виходить на вулицю, але цього зроблено не було. Орендна плата була сплачена відразу на всю суму. Користувач приміщення мав сплачувати за електроенергію, бо електромережа, якою користується приміщення, сплачується ТОВ «Бердичів». Заборгованості не було, хто і як оплачував, не знає. У згадані приміщення він особисто не заходив, не було потреби. Потім їх закрила міліція. У ці приміщення телефон і Інтернет проводив ОСОБА_42 , ТОВ «Бердичів» цього не робив. Це мало бути узгоджено з ТОВ «Бердичів», але ОСОБА_42 цього не зробив. Після опечатування працівниками міліції приміщень розмови з ОСОБА_16 він не мав, до того не можна було додзвонитися.

Будучи допитаною, свідок ОСОБА_21 пояснила, що з травня-червня 2010 року вона працювала адміністратором на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_5» по вул. Котовського, 58-а, який належить ТОВ «Бердичів». До її обов`язків входило збирання коштів з орендарів - за комунальні послуги, орендна плата. На території ринку якийсь підприємець, прізвище вона не пам`ятає, орендував приміщення у ТОВ «Бердичів» під гральні автомати. З цього приміщення вона брала лише плату за світло один раз на місяць. Вона приходила до приміщення, знімалися показники, потім у когось з дівчат на зміні брала гроші за світло. Вона давала повідомлення, господар, який орендував приміщення, видно давав вказівку, і дівчата розраховувалися, за що вона видавала чек, проводячи кошти по касі. У відомість вносилися дані про сплату підприємцем коштів. Орендну плату з цього підприємця вона не брала. Чому, не знає, так як не бачила самого договору оренди. Самого орендаря також не бачила, спілкувалася лише з дівчатами, які працювали у нього на зміні. Яка саме діяльність здійснювалася в приміщенні, вона не знає, в приміщенні бачила лише ігрові автомати, але відвідувачів не бачила. Знімала показники лічильника і брала гроші за світло з цього приміщення протягом року до моменту вилучення ігрових автоматів працівниками міліції. Сама вона при вилученні присутньою не була, був присутнім хтось з ТОВ «Бердичів». За час діяльності приміщення скарг на його роботу не надходило. Вивіски на приміщенні вона не пам`ятає, якщо і була така вивіска, то лише на дверях.

Свідок ОСОБА_22 показав, що він працює енергетиком у ТОВ «Бердичів». Після того, як працевлаштувався, у його завдання входить зняття показників у торгових орендованих приміщеннях на ОСОБА_56 і вокзалі. 15-16 числа він приходить і знімає показники. Знімав і показники, де були, напевно, 12 гральних автоматів, він у них не розбирається. Там були працівники-жінки, які змінювалися, з ними він не спілкувався, їх не пам`ятає. У його робочих відомостях фамілія була «Ротмістров». Коли він приходив, за автоматами сиділи один-два чоловіки.

Як пояснив свідок ОСОБА_23 , обвинувачених ОСОБА_34 і ОСОБА_46 він не знає. У 2004-2010 рр. він працював охоронником на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_5» по вул. Котовського, 58-а на ПП ОСОБА_18 . Працював охоронцем на автостоянці, але заходив і у приміщення на ринку. Рази два заходив у приміщення, де був Інтернет - там стояли монітори зі столами, більше п`яти. У приміщенні сиділа якась дівчина, як звати, не знає, з нею не спілкувався. Що там відбувалося, він не знає, зайшов, подивився чи порядок - і пішов. Відвідувачів при ньому не було.

З показань свідка ОСОБА_57 вбачається, що вона колись служила на ОСОБА_56 . У 2012 році хотіла працевлаштуватися у торгівлі і хтось їй сказав про ігрові автомати на районі - біля автостоянки, прямо від зупинки. Підійшла. Там була адміністратор ОСОБА_31 , була ще якась жінка, яку не знає. У них йшов ремонт. ОСОБА_58 сказала, що будуть ігрові автомати і комп`ютерний клуб. Запропонований графік їй не підійшов (добу через двоє) і все.

Свідок ОСОБА_24 пояснила, що вона живе на «ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Вдома не було Інтернету. Там був зал, у який вона могла зайти, дати 5-10 грн і годину бути у соцмережах. Що таке гральні автомати, знає вже зараз, вона у них не грала. ОСОБА_60 знає візуально. ЇЇ допитували роки за три до допиту у суді, влітку, може восени.

У залі суду свідок ОСОБА_26 показав, що йому взагалі нічого не відомо, не знає у якій справі його викликали.

Будучи допитаним як свідок, заступник начальника Бердичівського МВВС ОСОБА_27 показав, що у 2012 році близько 18-20 години за вказівкою керівництва відділу він виїхав на ринок «ІНФОРМАЦІЯ_5» - на місце правопорушення. Прибули до приміщення, яке розташовувалося останнім чи передостаннім, побачив ігрові автомати в залі. Також в залі були 3-4 клієнти. З працівників пам`ятає ОСОБА_46 , як він зрозумів, вона була адміністратором, яка брала гроші з клієнтів за можливість скористатися автоматами. На місці події працювала СОГ, ігрові автомати були вилучені. На його думку, у приміщенні займалися гральним бізнесом, тобто брали гроші з клієнтів, а ті нажимали кнопки на гральних автоматах.

Як показав допитаний як свідок ДІМ Бердичівського МВВС ОСОБА_28 , він обслуговував територію мікрорайонів «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7». У який час, на якій підставі вже не пригадає, але він брав участь у вилученні гральних автоматів на ринку «ІНФОРМАЦІЯ_5», праворуч від дороги у сторону «Елінга». Коли він зайшов, автомати були включені, але при ньому ніхто не грав. При огляді була присутньою одна з обвинувачених - яка саме, сказати не може. Були ще якісь люди, не скаже хто. Слідчий описував, людей опитували. Чи він когось опитував, не пам`ятає, пам`ятає, що точно виносили ігрові автомати. Що власником був ОСОБА_42 , не знав.

З показань допитаного як свідок ст. о/у СКР Бердичівського МВ ОСОБА_29 вбачається, що події відбувалися за 2-3 роки до його допиту. Пам`ятає, що він тоді чергував у складі СОГ. Це була весна чи літо, десь після обіду здійснили виїзд на «ІНФОРМАЦІЯ_5» з приводу незаконного грального бізнесу. Хто і як залучав СОГ, не пам`ятає. Приміщення було на території ринку, понад дорогою. У приміщенні були стандартні чорні гральні автомати, які були увімкненими - світилися екрани, мигали різнокольорові кнопки. Автоматів було більше 10. За одним з автоматів знаходився чоловік, який грав, натискаючи на кнопку. Також була обвинувачена ОСОБА_46 , яка сиділа за окремим столом. Джміль була схвильована, плакала, кудись телефонувала. Він особисто її не опитував, пояснень не чув. У присутності понятих слідчий писав протокол, скарг, зауважень, ніби, не було. Протягом огляду ніхто не приїжджав. Крім автоматів, ніби, вилучалися гроші, але точно не пам`ятає. Прізвище « ОСОБА_42 » йому не відоме.

Будучи додатково допитаним за наполяганням сторін вже у 2020 році, свідок ОСОБА_29 пояснив, що вже не може нічого пригадати, обставин події не пам`ятає взагалі, прізвище « ОСОБА_42 » йому нічого не говорить.

Крім показань вказаних вище осіб винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , на думку обвинувачення, була підтверджена наступними джерелами доказування:

-даними копії протоколу огляду місця події від 21.08.12 з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого у частині торговельного павільйону ринку « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 виявлено та вилучено 17 гральних апаратів різних марок та видів. Також під час огляду вилучено ноутбук, відеореєстратор, 664 грн, ключі (т. 1, а.п. 8-17). Ні ОСОБА_15 , ні ОСОБА_10 за текстом протоколу участі у огляді не брали;

-даними копії договору № 1 суборенди нежитлового приміщення від 01.06.12, за яким ФОП ОСОБА_61 взяв у ФОП ОСОБА_16 у строкове платне користування на 12 місяців частину нежитлового приміщення площею 40.0 кв.м. по АДРЕСА_3 . За умовами договору суборендар має право використовувати приміщення для здійснення господарської діяльності, що не суперечить чинному законодавству, зобов`язаний сплачувати комунальні та інші експлуатаційні витрати (т. 1, а.п. 18-19, 20). Отже даними цього доказу жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цей доказ є неналежним;

-даними копії договору № 7 оренди майна № 2-10 від 20.06.10 з актом прийому-передачі, за яким ПП ОСОБА_16 взяв у ОСОБА_18 у тимчасове володіння та користування за плату на 38 місяців господарське приміщення по АДРЕСА_3 площею 40 кв.м. номер 31, 32 на плані ринку для систематичного зайняття господарською діяльністю, яка не суперечить законам України. За умовами договору орендар зобов`язаний погодити з орендодавцем вид підприємницької діяльності у торговому місці (т. 1, а.п. 21-22, 23). Отже даними цього доказу жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цей доказ є неналежним;

-даними протоколу огляду місця події від 21.09.12, в ході якого за допомогою раніше вилучених ключів відкрито два ролети до торгових місць 31-32 ринку «ІНФОРМАЦІЯ_5» по АДРЕСА_3 . Водночас ключів від вхідних дверей серед раніше вилучених ключів виявлено не було; лише через вікно зафіксовано, що у приміщенні відсутні гральні автомати (т. 1, а.п. 55). Отже доказом лише підтверджено відсутність у працівників міліції ключів від вхідних дверей приміщення;

-даними протоколу огляду речових доказів від 27.09.12, а саме вилучених під час ОМП (чомусь зазначено 24.09.12) 664 грн (т. 1, а.п. 56). Отже даними цього доказу жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цей доказ є неналежним;

-даними протоколу огляду місця події від 27.09.12, під час якого було порушено цілісність якогось спецпакету (у протоколі залишено місце для написання номеру, але так і не було його зазначено), з якого дістали ключі, за допомогою яких відкрито два ролети до торгових місць 31-32 ринку «ІНФОРМАЦІЯ_5» по вул. Котовського, 58-а. Після відчинення ролетів за допомогою чогось (у протоколі так і не зазначено за допомогою чого) відчинені одні з вхідних дверей. З приміщення вилучено блок живлення, аркуш з номерами телефонів, дві кофти (т. 1, а.п. 60-61). Звичайно, враховуючи викладене у протоколі, суд не може визнавати цей доказ допустимим, оскільки прямо з тексту вбачається, що слідча дія була проведена з грубим порушення вимог Закону - невідомо звідки взялися ключі, за допомогою яких відкрито ролети (ці ключі за протоколом далі так і не були знову упаковані), взагалі не зрозуміло, як були відчинені двері до приміщення (проникнення до приміщення без дозволу власника/володільця, його обшук потребує дозволу судді, чого зроблено не було). Відповідно суд визнає недопустимими доказами і дані протоколу огляду речових доказів від 28.09.12 з фототаблицею до нього, під час якого оглянуто вилучені 27.09.12 дві кофти, аркуш паперу з номерами телефонів, а також дві зв`язки ключів (т. 1, а.п. 68-81). Крім того, у вказаних протоколах відсутні будь-які відомості про обвинувачених, вилучені речі у будь-який спосіб не перевірялися, у тому числі щодо їхньої приналежності обвинуваченим або їхнього використаннями обвинуваченими, а отже даними цих доказів жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ці докази також є і неналежними;

-даними протоколу огляду предметів, у подальшому визнаних речовими доказами, від 15.10.12, а саме проведено зовнішній огляд вилучених під час ОМП 21.08.12 17 предметів, схожих на ігрові автомати (т. 1, а.п. 82-86). Отже даними цього доказу жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цей доказ є неналежним;

-даними протоколу обшуку від 17.10.12, при проведенні якого за місцем проживання ОСОБА_8 по вулиці (хоча в дійсності ОСОБА_15 проживала по провулку) АДРЕСА_1 вилучено три мобільні телефони «Нокіа», три журнали та аркуш паперу (т. 1, а.п. 94). Дані цього протоколу є недопустимими (відсутня постанова судді з дозволом на проведення обшуку по АДРЕСА_1, що відповідно до ч. 5 ст. 177 КПК України 1960 року мала бути обов`язково) доказами. Відповідно суд визнає недопустимими доказами і дані протоколу огляду речових доказів від 05.11.12, під час якого оглянуто вилучені 17.10.12 мобільні телефони (у тому числі і "Sony Ericsson W 760i", хоча такий телефон під час обшуку відповідно до протоколу не вилучався) та журнали (т. 1, а.п. 135-136). Крім того, у вказаних протоколах відсутні будь-які відомості про обвинувачених, вилучені речі у будь-який спосіб не перевірялися, у тому числі щодо їхньої приналежності обвинуваченим або їхнього використаннями обвинуваченими, а отже даними цих доказів жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ці докази також є і неналежними;

-даними протоколу огляду речових доказів від 05.11.12, а саме вилученого під час ОМП 21.08.12 відеореєстратора. З тексту вбачається, що при перегляді деяких відрізків відеозаписів з 02.08.12 до 21.08.12 ОСОБА_10 , як зазначено у тексті протоколу, ходить по гральній залі, час-від-часу приймає ставки та приводить у дію гральні автомати (т. 1, а.п. 139). До протоколу не долучено ні фототаблиці, ні матеріальних носіїв інформації;

-даними копії договору № 1 суборенди нежитлового приміщення від 01.05.12, за яким ОСОБА_62 взяв у ФОП ОСОБА_16 у строкове платне користування на 12 місяців третину нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 . За умовами договору суборендар має право використовувати приміщення на власний розсуд, зобов`язаний сплачувати комунальні та інші експлуатаційні витрати (т. 2, а.п. 62-63, 66). Отже даними цього доказу жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цей доказ є неналежним;

-даними копії договору № 7 оренди майна № 2-10 від 20.06.10, за яким ПП ОСОБА_16 взяв у ОСОБА_18 у тимчасове володіння та користування за плату на 38 місяців господарське приміщення по АДРЕСА_3 площею 40 кв.м. номер 31, 32 на плані ринку для систематичного зайняття господарською діяльністю, яка не суперечить законам України. За умовами договору орендар зобов`язаний погодити з орендодавцем вид підприємницької діяльності у торговому місці (т. 2, а.п. 64-65). Отже даними цього доказу жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цей доказ є неналежним;

-даними копії постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 07.06.11, якою ОСОБА_16 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 203 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України. Відповідно до постанови ОСОБА_16 обвинувачувався у тому, що в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.09, згідно якого забороняється гральний бізнес та участь в азартних іграх, в період часу з 10.12.10 до 12 год. 14.12.10 організував та здійснював незаконну діяльність, а саме проводив азартні ігри на ігрових автоматах з метою отримання прибутку (т. 2, а.п. 241-242). Отже даними цього доказу жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цей доказ є неналежним;

-даними договору № 2669-1 від 22.06.10 про надання послуги ADSL-підключення до мережі Інтернет з актом здавання-приймання цієї послуги від 22.06.10 та додатковою угодою до нього від 25.06.10, згідно з якими ФОП ОСОБА_16 замовив у ВАТ «Укртелеком» послугу про надання доступу до Глобальної мережі Інтернет за адресою: м. Бердичів, вул. Котовського, 58-а (т. 3, а.п. 62-65). Отже даними цього доказу жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цей доказ є неналежним;

-даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців серії АБ № 982470, відповідно до якого ОСОБА_16 , серед іншого, займається і таким видом діяльності: 92.71.0 - діяльність з організації азартних ігор (т. 4, а.п. 39-40). Отже даними цього доказу жодним чином не підтверджується причетність саме ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до зайняття гральним бізнесом, тобто по суті обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цей доказ є неналежним.

Все. Крапка.

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування (у тому числі про допит свідків, від допиту яких відмовився прокурор ще у 2013-2014 рр. - після цього з переліку свідків при усіх інших складах суду у списку свідків залишалися для допиту лише троє - ОСОБА_16 , ОСОБА_62 та ОСОБА_29 ; ОСОБА_29 був судом допитаний, ОСОБА_16 та ОСОБА_62 померли) сторони не зазначали. Прокурором ще восени 2021 року було заявлено клопотання про витребування судом для дослідження у судовому засіданні речового доказу - відеореєстратору; судом таке клопотання було задоволено, направлено відповідний запит, однак за понад три роки такий речовий доказ суду стороною обвинувачення так і не було надано, тому у повторному задоволенні клопотання про витребування такого доказу у засіданні 29.01.25 було відмовлено. Інших клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

При цьому для забезпечення дотримання вимог статей 42, 43 КПК України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - Право на справедливий суд, судом у підготовчому судовому засіданні до матеріалів провадження долучено й інші документи, які надано прокурором, в тому числі й інші докази, які можуть стосуватися допустимості, достовірності та повноти наведених вище доказів на підтвердження фактів та обставин, що підлягають доказуванню.

Оцінюючи сукупність наведених доказів з точки зору належності, достовірності і достатності, суд приходить наступних висновків.

Так, з наданих суду доказів вбачається, що 21.08.12 під час огляду місця події було вилучено 17 предметів, схожих на гральні автомати. Що це власне були за предмети, достовірно не встановлено, експертиза за вилученими предметами не призначалася і не проводилася (лише долучено лист НДЕКЦ УМВС в Житомирській області про те, що центр на той час не проводив такі експертизи, даний вид дослідження виконував КНІСЕ). З приводу суті вилучених предметів у суду є лише показання міліціонерів: «екрани світилися, мигали кнопки, на які тицяли». Все це, звичайно, яскраво і захопливо, однак жодним чином не дає можливість встановити, у чому ж власне полягала суть азартної гри (ігор), як обов`язкової складової об`єктивної сторони складу злочину - бізнес-то гральний.

Також під час того огляду місця події 21.08.12 за відсутності будь-кого із фігурантів (у тексті протоколу такі учасники не зазначені) вилучено гроші у сумі 664 гривні. Однак у ході судового розгляду жодним наданим суду доказом не підтверджено, що ж це за кошти: кому належать, коли і за яких обставин з`явилися у приміщенні, за що; коли, кому і як мали бути передані тощо. Взагалі жодних дій, спрямованих на встановлення, хто ж і як отримував прибуток, у якій кількості, у якій формі тощо, не вчинялося. Контрольна (оперативна) закупка у цій справі не проводилася.

Можливо за наступних 12 років сторона обвинувачення все ж змогла б забезпечити явку хоча б якихось свідків, проведення експертиз (хоча з цього приводу є сумніви - навіть один невеликий речовий доказ сторона обвинувачення не змогла надати суду за термін у понад три роки) для підтвердження наявності ознак грального бізнесу, як об`єктивної сторони складу злочину. Однак ці обставини взагалі жодним чином не вплинуть на інші складові предмету доказування.

Так, протягом тривалого часу існує стала судова практика, яка стосується складу злочину у діянні осіб, які не є організаторами грального бізнесу. Зокрема Верховний Суд у постанові від 20.11.19 (справа № 227/4753/13-к) зазначив, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 13 жовтня 2016 року у справі № 5-205кс16, суб`єктивною стороною цього злочину є усвідомлення особою її участі у зайнятті забороненим видом господарської діяльності та наявність корисливого мотиву. А отже, у тих випадках, коли особа, не будучи організатором забороненого грального бізнесу, усвідомлено, маючи на меті отримання прибутку, бере участь у забезпеченні його (хоча б і частковому) діяльності, здійснюючи функції адміністратора, оператора, менеджера, круп`є, касира тощо, то діяння такої особи містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК. У зв`язку з вищевикладеним Суд констатував, що обов`язковими елементами складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК, є не тільки усвідомлення особою її участі у зайнятті забороненим видом господарської діяльності, а й наявність корисливого мотиву. Для доведеності цього, зокрема, стороною обвинувачення мають бути надані докази щодо отримання особою будь-якої винагороди від грального бізнесу.

У цій же справі з самого першого моменту розслідування стороною обвинувачення жодних дій, спрямованих на перевірку, встановлення корисливого мотиву осіб не здійснювалося. Навпаки зроблено усе, щоб у справі не було встановлено особи, яка власне організувала бізнес, яка власне отримувала прибуток, і якою була взаємодія між такою особою та обвинуваченими, у чому полягала змова і яка була її форма, якою була винагорода обвинувачених саме від грального бізнесу. З першої ж появи правоохоронців у них були дані, хто є власником бізнесу, хто був законним володільцем приміщення, хто оплачував Інтернет, світло, кому йшли всі кошти від грального бізнесу, що ця особа є зареєстрованим підприємцем із зайняття саме таким видом діяльності, що ця особа вже притягувалася до кримінальної відповідальності за зайняття незаконним гральним бізнесом тощо. Суду не відомо, які доводи правоохоронцям наводила ця особа, їхню кількість, щоб не бути притягнутою до кримінальної відповідальності (постанову про закриття кримінальної справи щодо такої особи було скасовано лише у лютому 2021 року, вже після смерті цієї особи, без будь-яких нових доказів, яких не існувало ще у далекому 2012 році, і після цього прізвище особи додано у обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ). Однак для предмету судового розгляду у цій справі це вже і не є важливим, оскільки докази щодо осіб, які не були організаторами бізнесу, їхнього усвідомлення участі у зайнятті забороненим видом господарської діяльності та, обов`язково, наявності мети отримання незаконного прибутку, корисливого мотиву не лише суду не надавалися, але й взагалі не збиралися, хоча про це були навіть вказівки суду при поверненні справи на додаткове розслідування, які були підтримані судом апеляційної інстанції, однак були проігноровані. Вказана правова позиція підтримується у рішеннях Верховного Суду і у інших справах, де ухвалювалися виправдувальні вироки щодо осіб, які не є організаторами грального бізнесу (постанови від 26.09.19 у справі № 761/14409/13-к, від 10.12.19 у справі № 711/8582/16-к , від 21.09.21 у справі № 541/1296/18, від 20.10.21 у справі № 759/4724/17 тощо).

Беручи до уваги викладене, суд враховує, що відповідно до ст. 374 КПК України висновок суду щодо визнання особи винуватою ґрунтується виключно на доказах, а ст. 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У зв`язку з наведеним в ході судового розгляду не доведено, що обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України, і в такому разі відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 373 КПК України суд ухвалює виправдувальний вирок.

У зв`язку з виправдуванням обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 по суті обвинувачення судом не оцінюються окремо доводи захисника про неконкретність обвинувачення. Також суд відхиляє доводи захисника про визнання недопустимими доказами даних протоколів НСРД та обшуку за результатами проведення таких НСРД, оскільки такі НСРД у цій справі відсутні.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Долю речових доказів (664 грн, дві спортивні кофти, ключі від гральних автоматів, 17 предметів, схожі на ігрові автомати, відеореєстратор) суд на даний час вирішити змоги не має, оскільки відповідно до наданих суду матеріалів не встановлено належності цих об`єктів. Це питання може бути вирішено у порядку виконання рішення суду або у рамках виділеної кримінальної справи.

Враховуючи прийняте у провадженні рішення, запобіжні заходи щодо обвинувачених підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_63 за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України виправдати у зв`язку з недоведеністю, що вказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою.

ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК України виправдати у зв`язку з недоведеністю, що вказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили:

мобільний телефон марки "Sony Ericsson W 760i", 3 журнали, які відповідно до постанови слідчого від 08.11.12 направлено на зберігання до камери зберігання речових доказів Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області - повернути законному володільцю ОСОБА_17 ;

аркуш картонного паперу, який долучено до матеріалів провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - скасувати.

До набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1