Справа № 643/2033/25
Провадження № 1-кп/643/675/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 Московський районний м. Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

провівши в залі Московського районного суду м. Харкова відкрите підготовче судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000924 від 01 липня 2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, із середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця ЗС України, солдата, який займає посаду номер обслуги 105533 Д 2 протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 3 аеромобільної роти аеромобільного батальйону НОМЕР_1 окремої десантно-штурмової бригади військової частини НОМЕР_2 ЗСУ, раніше не судимого, який має на утриманні неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням (посвідчення НОМЕР_3 ), знятого з останнього місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , який фактично перебуває в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2025 року до Московського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 лютого 2025 року призначено підготовче судове засідання за вищевказаним обвинувальним актом відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 17 лютого 2025 року о 10:00 год. у приміщенні Московського районного суду м. Харкова.

11 лютого 2025 року прокурор ОСОБА_5 звернулася до суду через систему «Електронний суд» з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалами Київського районного суду м. Харкова застосовано та у подальшому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , зміна запобіжного заходу на більш м`який може стати перешкодою у проведенні повного та швидкого досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження. В ході проведення досудового розслідування, в тому числі шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, отримано докази того, що з високим ступенем ймовірності обвинувачений може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Ризики, які були враховані Київським районним судом м. Харкова при застосуванні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на момент внесення даного клопотання жодним чином не зникли та не зменшились. ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Виклад обставин, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 статтею 177 КПК України. Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватися від суду існує на тій підставі, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - державна зрада, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на 15 років або довічного позбавлення волі та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення умисного особливо тяжкого злочину може переховуватись від суду. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України. ОСОБА_6 може особисто незаконно впливати на свідка військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ЗСУ, оскільки він як побратим проходить військову службу в одному підрозділі, а тому підозрюваний може легко втертися у довіру до вищевказаної особи та спонукати його до необхідності зміни показань чи іншим шляхом впливати на нього, в тому числі й через роботу, які надали би викривальні показання щодо підозрюваного. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 існує на тій підставі, що зважаючи на володіння останнім значним обсягом інформації про структуру, особовий склад, пункти дислокації в/ч НОМЕР_2 ЗСУ, передача якої іноземній державі може завдати шкоди національним інтересам України, останній, перебуваючи на волі, може продовжити вчинення кримінального правопорушення, вчинення якого йому інкримінується.

Клопотання зареєстровано судом 12 лютого 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила задовольнити клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, викладених у клопотанні, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені при обранні запобіжного заходу та які продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, суд зазначає таке.

24 серпня 2024 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова (справа № 953/7852/24, провадження № 1-кс/953/6256/24) застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 20 жовтня 2024 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2024 року у справі № 953/7840/24, провадження № 1-кс/953/7657/24 продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 33 дні до 22.11.2024 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2024 року у справі № 953/7840/24, провадження № 1-кс/953/8473/24 продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 днів до 20.01.2025 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 січня 2025 року у справі № 953/7840/24, провадження № 1-кс/953/359/25 продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 40 днів до 22.02.2025, без визначення розміру застави.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Частиною 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.

Відтак, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, у тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно положень розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключено у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437 - 442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442-1 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, вчиняти вплив на свідків, а також вчиняти інші злочини.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні вказаного злочину.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

При цьому, суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, беручи до уваги суворість передбаченого покарання за інкримінований злочин, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд враховує, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не розпочато, жоден зі свідків не допитаний, а тому існує певна ймовірність того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій щодо переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Також суд враховує той факт, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки він володіє значним обсягом інформації про структуру, особовий склад, пункти дислокації в/ч НОМЕР_2 ЗСУ, передача якої іноземній державі може завдати шкоди національним інтересам України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому суд враховує його особистість, відомості про місце проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою.

Враховуючи вищенаведене, наявність зазначених ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які у їх сукупності виправдовують тримання обвинуваченого на даному етапі кримінального провадження під вартою та свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або визначення розміру застави.

Отже, на теперішній час існування ризиків, що стали підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу продовжують мати місце та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин, що мають вагоме значення для вирішення цього питання, суд доходить висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим і продовжує ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим та його захисником на його користь, проте в цьому конкретному випадку суд вважає, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі.

Зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ризики, які були враховані при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати, а тому менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Зважаючи, що 22 лютого 2025 року спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливості до зазначеної дати завершити судовий розгляд, за відсутності підстав для скасування або зміни запобіжного заходу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію існуючого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до 17 квітня 2025 року включно.

Керуючись ст. 107, 110, 176 - 178, 183, 314, 331, 333, 369 - 372, 392 - 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком до 17 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя ОСОБА_9

Судді ОСОБА_10

ОСОБА_11