Справа № 461/1552/25
Провадження № 1-кп/461/356/25
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

02.04.2025 року. м. Львів

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційної компанії «Еталон» ОСОБА_8 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000069 від 29.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційної компанії «Еталон» ОСОБА_8 звернулася до суду із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від

23.04.2024р. (справа №463/2387/24, провадження №1-кс/463/3082/24) в кримінальному провадженні №0000069 від 29.02.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 16.04.2024р. в офісних приміщеннях, які розташовані на 3 поверсі офісної будівлі, за адресою: м.Львів, вул.Академіка Сахарова, 43, та які у своїй діяльності використовує ТзОВ «Виробничо-комерційна компанія «ЕТАЛОН», серед якого: 1) Мобільний телефон марки IPHONE, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із вставленою сім картою НОМЕР_3 , (пароль НОМЕР_4 ), який упаковано у спецпакет KIV 1100037; системний блок «FIRTECH» чорного кольору, що упаковано у поліетиленовий чорний пакет.

Клопотання вмотивоване тим, що в подальшому застосуванні арешту наведеного вище майна відпала потреба свідчить те, що органом досудового розслідування завершено слідство та передано до суду Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000069 від 29.02.2024р. про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України. Представник заявника вказує, що слідчим проведено всі необхідні дії щодо огляду та дослідження наведеного майна, а зважаючи на те, що до суду скеровано Обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , то ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «ЕТАЛОН» та його майно не має жодного відношення до наведеного вище кримінального правопорушення та щодо осіб, яких обвинувачують.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти клопотання не заперечив.

Інші учасники проти клопотання представника володільця майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційної компанії «Еталон» не заперечили.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судом встановлено, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження №0000069 від 29.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Ухвалою ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 23.04.2024р. (справа №463/2387/24, провадження №1-кс/463/3082/24) в кримінальному провадженні №0000069 від 29.02.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 16.04.2024р. в офісних приміщеннях, які розташовані на 3 поверсі офісної будівлі, за адресою: м.Львів, вул. Академіка Сахарова, 43, та які у своїй діяльності використовує ТзОВ «Виробничо-комерційна компанія «ЕТАЛОН», серед якого: 1) Мобільний телефон марки IPHONE, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із вставленою сім картою НОМЕР_3 , (пароль НОМЕР_4 ), який упаковано у спецпакет KIV 1100037; Системний блок «FIRTECH» чорного кольору, що упаковано у поліетиленовий чорний пакет.

Так, в поданому клопотанні представник власника майна зазначає, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого арешту тимчасово вилученого майна, а подальше перебування майна під арештом порушує його права на користування майном.

Статтею 13 КПК України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За загальним правилом, статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення, необхідно здійснювати з урахуванням стадії кримінального провадження. Так, зазначення відомостей про речі, документи, для виявлення яких проводиться обшук, є обов`язковим елементом ухвали про надання дозволу на проведення обшуку (ст. 235 КПК України). В ухвалі мають зазначаються мотиви проведення обшуку (з якою метою він проводиться), а також перелік речей і документів, який має вказувати саме на речі або документи, для виявлення яких проводиться обшук. Надання чіткого переліку таких речей та документів є необов`язковим.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку. При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Отже тимчасово вилученим під час виконання ухвали про обшук майном, є вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що у разі, якщо вилучене під час обшуку майно було включено до переліку майна, щодо якого проводився обшук, в такому випадку такі речі та документи не можуть вважатися тимчасово вилученим майном, що в свою чергу не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, які були враховані при тимчасовому вилучення майна, на даний час перестали існувати, а тому в подальшій необхідності арешті майна відпала потреба.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. За таких обставин, виходячи з засад розумності та співмірності обмеження права власності та права користування, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 168, 234,236 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційної компанії «Еталон» ОСОБА_8 - задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 23.04.2024 року у кримінальному провадженні №0000069 від 29.02.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 16.04.2024р. в офісних приміщеннях, які розташовані на 3 поверсі офісної будівлі, за адресою: м.Львів, вул.Академіка Сахарова, 43, серед якого: мобільний телефон марки IPHONE, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із вставленою сім картою НОМЕР_3 , (пароль НОМЕР_4 ), який упаковано у спецпакет KIV 1100037; системний блок «FIRTECH» чорного кольору, що упаковано у поліетиленовий чорний пакет.

Повернути зазначене майно уповноваженому представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційної компанії «Еталон».

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1