Справа № 296/2546/25
УХВАЛА

Іменем України

12 березня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000910 від 15.12.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000910 від 15.12.2024.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 14.12.2024 близько 23 год. 46 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ним по проїзній частині вул. Великої Лутовецької с. Лутівка Радомишльської ТГ Житомирського району Житомирської області зі сторони м. Радомишль в напрямку м. Малин Коростенського району Житомирської області.

Рухаючись указаним транспортним засобом в межах зазначеного населеного пункту поблизу будинку № 44 вищевказаної вулиці, водій ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про дорожню обстановку на даній ділянці автодороги, проявив злочинну самовпевненість при керуванні транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки).

Так, рухаючись автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 у зазначений час та місці, водій ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів 2.3 б), 2.3 д) та 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, невірно оцінив дорожню обстановку та проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, чим створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні ним транспортним засобом за вказаних умов.

При цьому, маючи технічну можливість уникнути наїзду на перешкоду (неповнолітнього пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з моменту виникнення небезпеки для руху, яку об`єктивно був спроможний виявити, водій ОСОБА_4 негайно своєчасних заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки керованого ним транспортного засобу не вжив та у смузі свого руху передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу здійснив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_8 , яка рухалась попереду у попутному з автомобілем напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), 2.3 д) та 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім того, після наїзду на неповнолітнього пішохода ОСОБА_8 водій ОСОБА_4 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, маючи можливість для надання їй допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, в порушення вимог п.п. г, ґ п. 2.10 Правил дорожнього руху України, не переконався у тому, чи потребує неповнолітня потерпіла допомоги, не вжив усіх можливих заходів для надання їй першої медичної допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілу до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції, а натомість, з метою уникнення відповідальності за скоєне на причетному до події транспортному засобі зник з місця пригоди, чим завідомо залишив без допомоги неповнолітню потерпілу ОСОБА_8 , яка перебувала у небезпечному для життя стані та була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли водій ОСОБА_4 сам поставив потерпілу у небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати потерпілій допомогу.

Своїми умисними діями, що виразились у завідомому залишенні без допомоги неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка перебувала у небезпечному для життя стані і була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України.

15.12.2024 слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000910 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також вказаного дня слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області внесені відомості до ЄРДР за №0000913 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Постановою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури від 16.12.2024 матеріали кримінальних проваджень №0000910 від 15.12.2024 за ч.2 ст.286 КК України та №0000913 за ч.1 ст.135 КК України, об`єднанні в одне кримінальне провадження за №0000910 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України.

16.12.2024 підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України.

11.02.2025 постановою заступника керівника Житомирської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 16.03.2025.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135 та ч.2 ст.286 КК України підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами, а саме: протоколом огляду місця ДТП від 15.12.2024, протоколом огляду місця події від 15.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.12.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 25.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.12.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 15.12.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 15.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 15.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 15.12.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 15.12.2024, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 16.12.2024, висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 №135 від 30.01.2025, висновком медико-криміналістичної експертизи №235-МК від 31.12.2024, висновком одорологічної експертизи №СЕ-19/106/24/18767-БД та іншими матеріалами кримінального провадження.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 16 березня 2025 року, однак необхідність проведення додаткових слідчих дій та судових експертиз унеможливлює завершення досудового розслідування до вказаного строку, оскільки необхідно: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судової молекулярно-генетичної експертизи, комплексну транспортно-трасологічну та судово-медичну експертизи. Крім цього, в ході досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні додаткових слідчих та процесуальних дій.

Висновки зазначених судових експертиз можуть бути використані як докази причетності підозрюваного до вчинення ним кримінального правопорушення.

Результати зазначених процесуальних дій мають суттєве значення для судового розгляду та є обов`язковою умовою об`єктивного дослідження усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, оцінки належності, допустимості, достовірності отриманих доказів, які в своїй сукупності мають бути достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі викладеного, беручи до уваги що дане кримінальне провадження неможливо закінчити внаслідок особливої складності та значного терміну виконання призначених експертиз, тому для виконання зазначених дій необхідний строк не менше п`яти місяців.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки проведення додатових експертиз не може бути підставою для продовження строку.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно частини третьої статті 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене: 1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу; 2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім; 3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу; 4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч.4 ст.219 КПК строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу: 1) до трьох місяців - керівником окружної прокуратури, керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступником Генерального прокурора; 2) до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора; 3) до дванадцяти місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із Генеральним прокурором чи його заступниками.

Приписами ст. 295-1 КПК України визначено, що у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

З клопотання вбачається, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 16 березня 2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється за можливе оскільки необхідно провести додаткові слідчі дії та судові експертизи.

Слідчий суддя вирішуючи питання продовження строку досудового розслідування враховує особливу складність кримінального провадження з огляду на критерії, зокрема обсяг проведених слідчих дій та тих, які необхідно провести, характер кримінального правопорушення, обсяг процесуальних дій.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим, стороною обвинувачення доведено обставини передбачені ч.4 та ч.5 ст.295-1 КПК України, та те, що для виконання зазначених слідчих та процесуальних дій і об`єктивного дослідження усіх обставин даного кримінального провадження, що має важливе значення для подальшого судового розгляду, необхідний додатковий строк.

Однак, вирішуючи питання строку продовження слідчий суддя виходить з того, що прокурор в судовому засіданні спочатку просила продовжити строк до 4-х місяців. Таким чином, з огляду на те, що прокурором було висловлено позицію про достатність продовження досудового розслідування на такий строк, подальше підтримання прокурором клопотання про продовження до 5-ти місяців, не є переконливою обставиною та свідчить про можливість проведення необхідних слідчих дій до 16.04.2025 року, а тому строк досудового розслідування необхідно продовжити до чотирьох місяців, у зв`язку з чим клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 294, 295-1, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000910 від 15.12.2024, до чотирьох місяців, тобто до 16.04.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1