Справа №295/4483/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні за №0003401 від 30.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 24.02.2022 строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалась, зокрема Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженого Законом України №4024-ІХ від 29.10.2024, дію правового режиму воєнного стану було продовжено строком на 90 діб, а саме до 31.03.2025, тобто станом на 21.12.2024 його дію не було припинено або скасовано.

Відповідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, 17.10.2024 ухвалою Уманського районного суду Черкаської області від 13.09.2024 звільнений від відбування покарання у ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» та призваний на військову службу за контрактом.

У період з 25.10.2024 по 28.10.2024 ОСОБА_4 перебував на службі у військовій частині НОМЕР_1 , а в подальшому переведений до військової частини НОМЕР_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №217 від 25.10.2024 солдат ОСОБА_4 призначений на посаду водія 3 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу штурмової спеціалізованої роти (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , та цього ж дня ОСОБА_4 , зарахований до списків особового складу військової частини, прийнятий на усі види забезпечення, посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №308 від 28.10.2024 солдат ОСОБА_4 вважається таким що прибув у відрядження до військової частини НОМЕР_2 для проходження курсу базової загальновійськової підготовки у складі зведеного батальйону «Граніт-3», зарахований на усі види забезпечення з 28.10.2024.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , призваним за контрактом, перебуваючи на посаді водія 3 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу штурмової спеціалізованої роти (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у відрядженні у військовій частині НОМЕР_2 , в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 17 години 21.12.2024 самовільно залишив польовий табір навчального батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_2 , розташований на території полігону поблизу АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 09 години 35 хвилин 31.03.2024, коли прибув до органу досудового розслідування.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби та причини самовільного залишення не повідомив та проводив час на власний розсуд.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: матеріалами службового розслідування; наказом командира про самовільне залишення частини військовослужбовцем; протоколами допитів свідків та іншими матеріалами в їх сукупності.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування (наприклад на тимчасово окупованих територіях), в тому числі переховується на теперішній час.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що підозрюваний може скоїти нове правопорушення, в тому числі продовжити вчиняти зазначене кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання, однак зазначив, що не переховувався від органів досудового розслідування, перебував вдома. Причиною самовільного залишення військової служби було те, що ОСОБА_4 мав намір на зустріч з дівчиною, в подальшому усвідомив скоєне та мав намір повернутись до військової служби, проте побоювався осудження з сторони інших віськовослужбовців не повернувся до військової частини.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив клопотання залишити без задоволення.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому перебувають матеріали кримінального провадження №0003401 від 30.12.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

31.03.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, пам`ятку про процесуальні права і обов`язки підозрюваного а також роз`яснено право на захист.

31.03.2025 о 09:35 год. підозрюваного ОСОБА_4 затримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризику, який дає достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Оцінивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що матеріали службового розслідування; накази командира, в т.ч. про самовільне залишення частини військовослужбовцем; протоколи допитів свідків та інші матеріалами в їх сукупності вказують на те, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою.

Ухвалою Уманського районного суду Черкаської області №705/5695/24 від 17.10.2024 ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва 08.11.2023, у виді позбавлення волі на невідбуту частину покарання - 5 років 11 місяців 07 днів, для проходження військової служби за контрактом.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які він посилається в клопотанні.

Так, в обґрунтування наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушенння, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушенння вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

На підтвердження наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя враховує те, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення під час умовно-дострокового відбування покарання, що свідчить про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя згідно статті 178 КПК України враховує вік підозрюваного, його майновий та сімейний стан, а також інші характеризуючи дані, які підтверджені наявними у справі доказами, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполь Донецької області, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий - вироком Шевченківського районного суду м. Києва 08.11.2023 за ч. 4 ст. 186 КК України.

Дані обставини є також істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тобто тримання під вартою.

Беручи до уваги вищенаведене, сукупність вказаних фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Крім того, зважаючи на наявність зазначених вище ризиків та те, що на даний час не проведено всіх слідчих дій з метою отримання належних та допустимих доказів, слідчий суддя вважає ці обставини такими, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя визначає заставу в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, в розмірі у виді тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 90840,00гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.

На переконання слідчого судді саме така сума застави за встановлених фактичних обставин зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку у разі її внесення, бути достатнім стримуючим фактором для запобігання ризиків, доведених прокурором.

У разі звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст.176 - 178, 182-183, 194, 196, 197, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 25.05.2025.

Одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави у тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 90840,00 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), у строк дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира, одержувач: ТУ ДСА України в Житомирській області, код: 26278626, розрахунковий рахунок: UA0000277, банк: ДКСУ м. Київ.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту внесення застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Рахувати строк тримання під вартою з моменту затримання з 09:35 год 31.03.2025.

Строк дії ухвали встановити до 25.05.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1