УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 Справа №607/196/25 Провадження №1-кс/607/85/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження на два місяці строку покладених, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Підволочиськ Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , із вищою освітою, приватного підприємця, розлученого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.01.2025 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження на 2 місяці строку дії покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні №0000114 від 09.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із наступними свідками: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; продовжити зберігання в УДМСУ в Тернопільській області паспорту для виїзду за кордон.

Клопотання обґрунтоване тим, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000114 від 09.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб з числа жителів Тернопільської та інших областей України, вступивши у злочинну змову, з корисливих мотивів, організували та здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, сприяють їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів для усунення перешкод.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року на 90 діб.

Згідно з ч. 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 (надалі - Закон України).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно з ч. 8 «Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний кордон України» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3232-IX від 13.07.2023), державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3232-IX від 13.07.2023), перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Пункт пропуску через державний кордон України - це спеціально виділена територія на залізничних та автомобільних станціях, автомобільних і пішохідних шляхах, в аеропортах (аеродромах), морських і річкових портах, включаючи частину їх акваторії (захищена повністю або частково огороджувальними гідротехнічними спорудами чи об`єктами природного походження), з комплексом будівель, споруд і технічних засобів, на якій здійснюються прикордонний, митний контроль, інші види контролю і пропуск через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів та іншого майна. Положення про пункти пропуску через державний кордон України затверджується Кабінетом Міністрів України. Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1199 від 03.08.1998 «Про контрольовані прикордонні району» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 679 від 23.04.1999, № 890 від 04.08.2021), установлено контрольовані прикордонні райони в межах територій міст і районів, до яких віднесено Дністровський район Чернівецької області.

Ініціатор клопотання зазначає, що на початку травня 2024 року (встановити більш точний час та місце в ході досудового розслідування не виявилось можливим), ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , з метою реалізації злочинного плану, спрямованого на незаконне переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України поза межами пункту пропуску в контрольованому прикордонному районі на околицях с. Вашківці Дністровського району Чернівецької області за грошову винагороду, при розмові з ОСОБА_13 дізнався про те, що останній, в порушення вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану», має намір незаконно виїхати за межі України. В цей час у ОСОБА_4 , який достовірно знав про встановлені на період дії воєнного стану правила перетину державного кордону України, виник злочинний умисел, направлений на організацію та сприяння незаконного переправлення ОСОБА_13 через державний кордон України поза межами пункту пропуску в контрольованому прикордонному районі на околицях с. Вашківці Дністровського району Чернівецької області з корисливих мотивів. Після цього, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_13 про те, що за організацію перетину державного кордону України поза межами пункту пропуску під час дії на території України воєнного стану, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, останнім необхідно надати йому грошові кошти, на що ОСОБА_13 погодився. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою групою осіб спільно із ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , передав особисті дані ОСОБА_13 ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , які в свою чергу 14.05.2024, діючи відповідно до розробленого плану діяльності організованої групи та згідно з розподіленими ролями, з метою реалізації злочинного плану, спрямованого на незаконне переправлення невизначеної кількості осіб, а саме військовозобов`язаних громадян України, через державний кордон України поза межами пункту пропуску в контрольованому прикордонному районі на околицях с. Вашківці Дністровського району Чернівецької області за грошову винагороду організували, сприяли порадами та вказівками, а також надали засіб для усунення перешкод в частині доїзду ОСОБА_13 до контрольованого прикордонного району на околицях с. Романківці Дністровського району Чернівецької області, а саме: автомобіль «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_16 та «Volkswagen Golf», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_17 , які не були обізнані із умислом інших учасників злочинної групи.

У клопотанні зазначено, що 14.05.2024 ОСОБА_13 , виконуючи вказівки ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , використовуючи організований та наданий ними для незаконного перетину державного кордону України поза межами пункту пропуску засіб - мопед, виїхав із с. Романківці Дністровського району Чернівецької області в сторону державного кордону з метою його незаконного перетину. Однак, ОСОБА_13 , виконуючи вказівки ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , не зміг незаконно перетнути державний кордон у зв`язку із тим, що організований та наданий ОСОБА_31 та ОСОБА_32 мопед перестав їхати через технічні поломки.

Прокурор у клопотанні вказує, що за таких обставин, в умисних діях ОСОБА_4 , що виразились в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів для усунення перешкод, вчинених за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів, вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ініціатор клопотання зазначає, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, наявності перелічених ризиків, існує необхідність у продовженні строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

20.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2024 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено розмір застави в розмірі 130 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 393 640 грн, яка була сплачена заставодавцем, у зв`язку з чим на ОСОБА_4 покладено на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до УДМСУ в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ініціатор клопотання зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 08.03.2024; повідомленням про виявлення кримінального правопорушення від 10.06.2024 № 69/5/1/3-1849; протоколом допиту свідка ОСОБА_37 від 09.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_24 від 12.09.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 11.09.2024; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні.

У поданому клопотанні прокурор вказує, що строк дії передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2024 на підозрюваного ОСОБА_4 слід продовжити на два місяці, оскільки таке продовження, на думку прокурора, є необхідним з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 09.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

20.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2024 у справі №607/20502/24 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 17.11.2024, та одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України, визначено заставу в розмірі 130 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 393 640 гривень, а також у разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватися із свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні; здати до УДМСУ в Тернопільській області на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

26.09.2024 підозрюваного ОСОБА_4 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням заставодавцем розміру застави, визначеного ухвалою слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.11.2024 у справі №607/24200/24 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000114 від 09.03.2024, до шести місяців.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.11.2024 у справі №607/24345/24 продовжено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 23 год. 59 хв. 10.01.2025.

Частиною 7 ст. 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

За змістом ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 09.03.2024; протоколом за результатами проведення НС(Р)Д - контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 20.09.2024; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 від 02.10.2024, ОСОБА_8 від 01.10.2024 та ОСОБА_9 від 26.09.2024, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

На думку слідчого судді, висновки органу досудового розслідування щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя доходить висновку, що матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризики переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання чи спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином продовжують існувати та обумовлені тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку, що слідчий суддя оцінює в сукупності в світлі обставин цього кримінального провадження, та враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, яке інкримінується ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. В казане узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаних ризиків.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, що в цілому свідчить про те, що останній, переслідуючи корисливий мотив, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, метою продовження строку покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, у сукупності з ризиками у даному кримінальному провадженні та потребами забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також запобігання ризикам, що мають місце під час здійснення досудового розслідування, свідчить про необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, вагомості доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує йому у випадку визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, котре йому інкримінується, з врахуванням відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, застосованих до нього, про які ставиться питання у клопотанні прокурора.

Слідчий суддя доходить висновку, що на даному етапі кримінального провадження виправданий такий ступінь втручання у права і свободи особи підозрюваного ОСОБА_4 , що відповідає меті досягнення дієвості кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя вважає, що покладені обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад підозрюваного ОСОБА_4 , а продовжуючи строк дії покладених на підозрюваного обов`язків виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію його прав і свобод, не становить порушення прав людини, а отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-179, 193, 194, 196, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити на 2 (два) місяці строк дії покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- продовжити зберігання в УДМСУ в Тернопільській області паспорту для виїзду за кордон.

Строк дії даної ухвали встановити по 08.03.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1