У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002515 від 07.10.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, тимчасово не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

06.10.2020 о 10 год. 57 хв. ОСОБА_4 , 25.03.1984, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом вільного доступу, а саме перебуваючи у приміщенні магазина «Велмарт» за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська 168, викрав блютуз-гарнітуру марки НАУІТ- Н 941 ВТ чорного кольору, вартість якого відповідно до довідки про вартість становить 263,73 грн. (двісті шістдесят три гривні 73 копійки), однак свій злочинний умисел до кінця не довів, з причин які не залежали від його волі, оскільки при виході з магазину був зупинений охоронцями магазину «Велмарт».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із декриміналізацією.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення заявленого захисником клопотання. Вважає, що є підстави для закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та подане захисником клопотання зокрема, суд приходить до наступних висновків.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів. Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки,як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. У 2024 році податкова пільга становить 1514 гривень.

На даний час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому діяння, мінімальна сума вартості викраденого майна, як ознака кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 КК України, повинна становити не менше 3028 гривень.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені частиною першою статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, - у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно на суму 263,73 грн., а відтак, враховуючи вартість викраденого майна, яка є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги - 3028 гривень, обвинувачений підпадає під дію Закону України № 3886-IX, яким фактично декриміналізовано його кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене вище, клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, підлягає задоволенню.

Одночасно із закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 8 ст. 38 КУпАП виділити матеріали провадження та направити їх до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст. 100 КПК України,

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд, -

ухвалив:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: оптичний CD-R диск, на якому збережено відеозаписи події вчинення кримінального правопорушення, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження виділити та направити до Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області для прийняття рішення про притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1