У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/461/24

Провадження №1-кп/348/226/24

26 грудня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

її законного представника - ОСОБА_5 ,

представника неповнолітньої

потерпілої, адвоката - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна кримінальне провадження №0000517 від 23.12.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, одруженого, на утриманні немає нікого, не судимого, українця, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

23.12.2023 року близько 13 год. 25 хв., у світлу пору доби, без опадів, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Geely JL 7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги, а саме по вул.Ковпака у смт.Делятин, Делятинської ТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області, у напрямку від вул.16 липня до вул.Любіжня.

В цей час у салоні даного автомобіля, під керуванням обвинуваченого, перебували пасажири ОСОБА_4 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні та ОСОБА_8 , що сиділа на передньому пасажирському сидінні.

Проїжджаючи заокруглену вліво ділянку дороги, ОСОБА_7 , під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним, не обрав в установлених межах безпечної швидкості, проявив неуважність, виїхав за межі проїзної частини вліво, де допустив з`їзд автомобіля у річку та його перекидання на дах.

При цьому обвинувачений ОСОБА_7 як водій порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п.1.5., згідно якого, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.1.10., в частині визначення поняття "безпечна швидкість" - це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;

п.2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.12.1., який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_7 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажирка ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми хребта у вигляді компресійного перелому тіла 12-го грудного хребця та тіла 1-го поперекового хребця без порушення функції спинного мозку, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що не є небезпечні для життя в момент їх отримання та викликали тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні 26.12.2024 року обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро розкаявся та вказав, що повністю відшкодував потерпілій спричинену їй шкоду, яка, а також її законний представник будь-яких претензій до нього не мають.

Враховуючи наведене, 26.12.2024 року обвинувачений ОСОБА_7 подав до суду письмове клопотання, в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, оскільки він примирився з потерпілою та закрити дане кримінальне провадження. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України йому роз`яснені та зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник - ОСОБА_5 , в судовому засіданні також просили звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, тобто у зв`язку із примиренням з обвинуваченим.

Крім того, останні подали до суду письмову заяву, в якій просили поданий адвокатом ОСОБА_6 як представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду, зазначивши, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого вони не мають.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що клопотання підлягає до задоволення і обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілою.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд констатує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється виключно судом, а згідно з нормами ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Крім того, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене у ст.46 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Із клопотання потерпілої ОСОБА_4 та її законного представника - ОСОБА_5 , а також обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що вони примирилися, і потерпіла жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

Враховуючи, що ОСОБА_7 вперше вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вину свою у вчиненому визнав повністю, раніше до кримінальної відповідності не притягувався, потерпіла і її законний представник претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немають і також просять закрити провадження в зв`язку з примиренням, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Що стосується заявленого представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , адвокатом - ОСОБА_6 цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає наступне.

До початку судового розгляду кримінального провадження представник неповнолітньої потерпілої, адвокат - ОСОБА_6 подала до суду цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ухвали суду від 31.10.2024 року постановлено прийняти вказаний цивільний позов - до розгляду, потерпілу ОСОБА_4 - визнати цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_7 - цивільним відповідачем.

Разом з тим, як зазначено вище, в подальшому потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник - ОСОБА_5 подали до суду письмову заяву, в якій просили поданий адвокатом ОСОБА_6 як представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду, зазначивши, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого вони не мають, оскільки спричинена шкода відшкодована обвинуваченим добровільно.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що цивільний позов представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , адвоката - ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід залишити без розгляду.

Крім того, у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, слід вирішити питання щодо скасування арешту, накладеного на тимчасово вилучене майно.

З даного приводу, суд констатує наступне:

Згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 від 26.12.2023 року на автомобіль марки «Geely JL 7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 було накладено арешт у вигляді заборони відчуження, розпоряджання та користування даним майном.

Таким чином, згідно вимог ч.4 ст.174 КПК України, арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 від 26.12.2023 року на автомобіль марки «Geely JL 7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід повністю скасувати.

Питання речових доказів необхідно вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні №0000517 від 23.12.2023 року, питання щодо яких має вирішувати суд - відсутні, оскільки витрати в сумі 1893 грн. 20 коп. за проведення інженерно-транспортної експертизи, відшкодовано обвинуваченим ОСОБА_7 добровільно.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

На підставі ст.ст.12, 46 КК України, керуючись ст.ст.100, 127, 128, 129, 174, 284, 285-286, 288, 370, 371, 372, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України в зв`язку із примиренням з потерпілою і закриття кримінального провадження - задоволити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України - в зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0000517 від 23.12.2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Цивільний позов представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , адвоката - ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 від 26.12.2023 року на автомобіль марки «Geely JL 7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_7 - скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки «Geely JL 7162», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 від 26.12.2023 року зберігається на території зберігання тимчасово вилученого майна, за адресою: АДРЕСА_2 , після набрання даною ухвалою законної сили - повернути власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1