Справа № 946/970/25
Провадження № 1-кс/946/367/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

11.02.2025 року скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, якою просив визнати протиправною бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань викладених в заяві від 16.01.2025 року. А також, просив зобов`язати прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення викладені в заяві ОСОБА_3 від 16.01.2025 року.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що 16.01.2025 року він звернувся до Ізмаїльської оружної прокуратури Одеської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, з боку АТ «Одесагаз». Проте, станом на час звернення до суду із вказаною скаргою заява ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення не розглянута.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та зобов`язання вчинити певні дії, оскільки до ЄРДР вносяться не будь які заяви про вчинення кримінального правопорушення, а лише ті в яких є ознаки кримінального правопорушення. Більш того, в минулому році до ЄРДР вже вносилися відомості про кримінальне правопорушення за аналогічною заявою ОСОБА_3 .

Вислухавши думки учасників справи, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 1 частини першої статті 303 КПК України передбачені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

В судовому засіданні встановлено, що 17.01.2025 року за вх. №369-25 до Ізмаїльської окружної прокуратури надійшла заява/повідомлення про злочин від ОСОБА_3 , в якій останній зазначив, що 09.10.2024 року він отримав чергове повідомлення з вимогою оплатити за необґрунтовану заборгованість на суму 2972 грн. 56 коп., при цьому йому постійно погроджують припиненням розподілу природнього газу, що означає втручання в роботу балансової приналежності об`єктів споживача. А вимога виплати заборгованість під загрозою примусового припинення розподілу природнього газу містить в собі ознаки правопорушення. У зв`язку з чим, просить внести його повідомлення до ЄРДР за ст. 189 КК України,.

Начальником Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області листом за вих. №65/3-920/М-85 від 28.01.2025 року повідомлено ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», його звернення, з яким він звернувся до Ізмаїльської окружної прокуратури, було передане до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, де зареєстроване в ЖЄО 910 від 21.01.2025 року за Вх. М-85 від 21.01.2025 і розглянуто співробітниками Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, та рішення прийнято згідно чинного законодавства України. Так, при розгляді заяви було встановлено, що в наданому зверненні вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, які розглядаються не інакше як в суді за позовом заявника та для відстоювання своїх Конституційних прав рекомендовано звертатися до суду.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Статтею 7 КПК України встановлені загальні засади кримінального провадження, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься публічність. Згідно цього принципу, у відповідності до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Однак, слідчий суддя звертає увагу на те, що за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим, слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості та короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналогічні положення містяться в п. 2 Розділу II «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого Наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020, відповідно до якого відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи і повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути визначальним критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, для того, щоб відомості, які викладені у заяві або повідомленні про злочин, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вони мають містити окрім ознак кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) також фактичні дані, які підтверджують його вчинення.

Слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 , яка зареєстрована Ізмаїльською окружною прокуратурою за вх. №369-25 від 17.01.2025 року, не містить вагомих обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення працівника АТ «Одесагаз» не наводить жодних обставин, навіть короткого їх викладу, які б свідчили про вчинення злочину, передбаченого ст. 189 КК України або іншого кримінального правопорушення. Не зазначено, в чому саме полягає, виражається кримінальне правопорушення, вказані твердження є загальними, не містять конкретних фактів, не уточнені.

Окрім того, викладена вище позиція відносно відсутності підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 , як таких, що не містять будь-яких конкретних обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, узгоджується також із судовою практикою, зокрема, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Аналогічний правовий висновок також викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року у справі №556/450/18.

Виходячи із наданих до скарги доказів, на даний час, слідчий суддя приходить до висновку, що ці дані ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливих противоправних дій, але обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України, і тому не можуть вважатися такою, що підлягає внесенню до ЄРДР.

Слідчий суддя вказує, що розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб, в даному випадку уповноважених осіб Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Слідчий суддя вбачає за можливе використати стандарт «баланс вірогідностей» (a balance of probabilities). Розумна ступінь це та, яка відповідає «балансу вірогідностей». Факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце.

Питання як про достовірність конкретного доказу, так і про достатність їх у сукупності суд вирішує у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи. З іншого боку, принциповим можна вважати положення щодо неможливості доказування на основі припущень.

Достатніми є докази, яких може бути достатньо для встановлення певного факту або усієї сукупності фактів, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторони. Однак, це має місце поки існування цього факту не буде заперечене іншими доказами, встановленими обставинами. Тобто, такі докази не є безспірними.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду клопотання і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави вважати заяву ОСОБА_3 повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення.

Відтак, підстави для внесення відомостей за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

В свою чергу, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2024 року (справа № 946/5198/24), якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 за фактом вчинення працівниками Ізмаїльського управління експлуатації газового господарства кримінального правопорушення до ЄРДР внесено відомості за № 0000026 від 02.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Зі змісту ст.307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищенаведеного слідчий суддя вважає, за необхідне відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та зобов`язання вчинити певні дії

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17.02.2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1