Справа № 521/8243/23
Номер провадження:1-в/521/496/25
УХВАЛА

13 січня 2025 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, щодо приведення у відповідність до закону вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 щодо приведення у відповідність до закону вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360, ч. 1 ст. 70 КК України, у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024, у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор у судовому засіданні просила суд частково задовольнити клопотання установи виконання покарань в частині приведення у відповідність епізоду від 17.11.2022.

Засуджений ОСОБА_4 залишив розгляд клопотання на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши подання та додані до нього матеріали, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні подання з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначає, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

Зокрема, судом встановлено, що вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360, ч. 1 ст. 70 КК України визнано винним ОСОБА_4 та засуджено до 5 років позбавлення волі за вчинення, зокрема, крадіжок скоєних 11.11.2022 на суму 2928 гривень, 14.11.2022 на суму 4977 гривень 60 копійок, 17.11.2022 на суму 1000 гривень, 20.11.2022 на суму 3974 гривні 88 копійок, 23.11.2022 на суму 8962 гривні 68 копійок, 27.11.2022 на суму 6636 гривень 63 копійки, 01.12.2022 на суму 3350 гривень 00 копійок.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене та аналізу указаних норм закону, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривню, а 50 відсотків від його розміру становили 1240 гривень 50 копійок.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_4 діянь, за які він засуджений вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360, ч. 1 ст. 70 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2481 гривню (у 2022 році).

Так, за епізодом від 11.11.2022 розмір завданої шкоди АТ «Укртелеком» становить 2928 гривень, що перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За епізодом від 14.11.2022 розмір завданої шкоди АТ «Укртелеком» становить 4977 гривень 60 копійок, що перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За епізодом від 17.11.2022 розмір завданої шкоди АТ «Укртелеком» становить 1000 гривень, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За епізодом від 20.11.2022 розмір завданої шкоди АТ «Укртелеком» становить 3974 гривні 88 копійок, що перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За епізодом від 23.11.2022 розмір завданої шкоди АТ «Укртелеком» становить 8962 гривні 68 копійок, що перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За епізодом від 27.11.2022 розмір завданої шкоди АТ «Укртелеком» становить 6636 гривень 63 копійки, що перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За епізодом від 01.12.2022 розмір завданої шкоди АТ «Укртелеком» становить 3350 гривень 00 копійок, що перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

Із вищевикладеного суд робить висновок про те, що діяння від 17.11.2022 за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023, не вважається кримінальним правопорушенням. Враховуючи викладене вказаний вирок за вказаним епізодом має бути приведений у відповідність до законодавства.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, щодо приведення у відповідність до закону вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024, - задовольнити частково.

Засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 в частині вчинення ним епізоду від 17.11.2022, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

ОСОБА_4 вважати засудженим за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 360 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 360 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю покарань, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зарахувати до строку покарання ОСОБА_4 , строк його попереднього ув`язнення з 06.02.2023 до дня набрання вироком законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_6