31.12.24 Справа №469/1691/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2024 року с-ще Березанка

Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у кримінальному провадженні №0000205 від 27.12.2024 року клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про проведення обшуку,-

встановила :

Слідчий 30 грудня 2024 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля "SMART" моделі "FORTWO", державний номерний знак НОМЕР_1 , що полягав у примусовому проникненні до володіння особи - вказаного транспортного засобу, який перебуває у користуванні та фактично належить ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що фактично був проведений слідчим 29 грудня 2024 року за протоколом огляду транспортного засобу у невідкладному випадку, з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також вилучення речей, які залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме:

- мобільний телефон марки "Iphone" моделі "16 ProMaх" (ІМЕІ - НОМЕР_3 , ІМЕІ 2- НОМЕР_4 , сім карта мобільного оператора лайф селл НОМЕР_5 ), запакований до спеціального сейф пакету № WAR1060276,

- мобільний телефон марки "Motorola" (ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 з сім картою НОМЕР_8 ), запакований до сейф пакету №WAR1060277,

- паперовий конверт від сім-картки мобільного оператора "Водафон" з номером телефону НОМЕР_9 , запакований до спеціального сейф пакету №WAR1060275,

- мобільний телефон марки "Nokia" (ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 з сім картою НОМЕР_9 ) запакований до спеціального сейф пакету №WAR1060274,

- автомобіль марки "SMART" моделі "FORTWO", державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 та належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Відповідно до клопотання, 27 грудня 2024 року до ЧЧ відділення поліції № 8 МРУП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що 27 грудня 2024 року приблизно о 16.50 по вул.Баблідзе, 12 в с.Коблеве Березанського району невідома особа вчинила хуліганські дії шляхом підриву гранати.

За даним фактом до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.

Під час розгляду заяви ОСОБА_7 поліцією оперативним шляхом встановлено марку транспортного засобу, на якому ймовірно пересувалися особи, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, а саме автомобіль марки "SMART" моделі "FORTWO", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким в момент вчинення правопорушення керував ОСОБА_6 , та встановлено місце перебування вказаного автомобіля.

З метою врятування майна та у зв"язку з безпосереднім переслідуванням осіб, які обгрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, запобігання знищення предметів, які могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що могло призвести до втрати таких слідів та знищення доказів його вчинення, було прийнято рішення про проведення огляду місця події за правилами обшуку транспортного засобу у невідкладному випадку відповідно до вимог ч.3 ст.233 КПК України.

За добровільною згодою ОСОБА_6 проведено невідкладний огляд автомобіля марки "SMART" моделі "FORTWO", державний номерний знак НОМЕР_1 , де в ході огляду за участі понятих виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно, яке 29 грудня 2024 року визнане речовими доказами.

Слідчий зазначає, що проведення огляду місця події за правилами обшуку автомобіля було обумовлене необхідністю проведення цієї слідчої дії без затримки і зволікань, з метою фіксації обставин кримінального правопорушення, збереження його слідів, пов"язаного із врятуванням майна та безпосереднім переслідуванням осіб, які обгрунтовано підозрюються у вчиненні злочину, та на момент зупинки транспортного засобу, у якому вони перебували, безпосереднь після вчинення злочину змінили одяг та зовнішній вигляд, що свідчило про їх намір на знищення речових доказів зі слідами вчинення кримінального правопорушення, зазначених у клопотанні; у слідчого було достатньо підстав вважати, що у разі зволікання з проведенням огляду за правилами обшуку транспортного засобу існувала реальна загроза, що у разі негайного невилучення вказаних речей особою, яка перебувала у автомобілі, або іншими особами, що мають вільний доступ до нього, будуть вжиті заходи до знищення майна, яке відповідно до ст.98 КПК України є речовими доказами, та буде намагатися позбутися вказаного майна з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.107 КПК України здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

У судовому засіданні слідчий заявлене клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини.

На підтвердження викладених у клопотанні обставин слідчому судді надано, зокрема, копію заяви ОСОБА_6 , якою він надав дозвіл старшому слідчому ВП №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 на проведення належного йому автомобіля "SMART" моделі "FORTWO", державний номерний знак НОМЕР_1 ; власнику у письмовій формі детально роз"яснено положення ст.30 Конституції України, ст.ст.233, 234, 237 КПК України, наслідки проведення такого огляду та можливість вилучення майна .

Крім того, матеріали клопотання містять протокол огляду вказаного транспортного засобу, за змістом якого власник майна ОСОБА_6 добровільно надав доступ до автомобіля та виявлених у ньому телефонів, при проведенні огляду слідчим за добровільною згодою власника оглянуто лише предмети, які перебували у відкритому доступі у салоні автомобіля, без проникнення до закритих сховищ.

Отже, з матеріалів клопотання вбачається, що огляд місця події 29 грудня 2024 року було проведено за добровільною згодою володільця майна ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.2 ст.223 КПК України підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

На підставі ч.1 ст.233 КПК України проникнення до житла чи іншого володіння особи допускається лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з ч.3 ст.233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

За змістом до ч.5 ст.234 КПК України при розгляду клопотання про обшук прокурором, слідчим має бути доведена наявність достатніх підстав вважати, що:

1) було вчинено кримінальне правопорушення;

2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування;

3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду;

4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи;

5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.ч.1, 2 ст.168 КПК України).

Тобто законодавцем, окрім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє.

У постанові ККС ВС від 07.06.2018 (справа № 727/4350/16-к, провадження № 51 24 км 17) Суд зробив такий висновок: «Виходячи із аналізу кримінальних процесуальних норм, які містяться у ст. 233 ч. 1, ст. 234 ч. 2 та ст. 237 ч. 2 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що огляд житла чи іншого володіння особи може бути проведено за добровільною згодою особи, яка ним володіє, за умови, що були наявні процесуальні гарантії, які захищали здатність особи висловлювати свою справжню думку при наданні такої згоди. При цьому, надання власником добровільної згоди на проникнення до його житла чи іншого володіння є гарантією захисту прав особи від зловживань слідчого, прокурора, рівноцінною гарантії у вигляді отримання на це судового рішення, а тому не потребує після здійснення таких дій (постфактум) звернення з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді».

Зазначеної позиції Верховний Суд послідовно дотримується і у інших своїх рішеннях.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що огляд місця події 29 грудня 2024 року та вилучення речових доказів було проведено за добровільною згодою володільця майна ОСОБА_6 і не є обшуком, а тому постановлення ухвали слідчого судді у порядку ч.3 ст.233 КПК України не потребує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.234, 235, 309 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя :