ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25808/24

Провадження № 11-сс/4820/485/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відекоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника підозрюваного за ч. 4 ст.189 КК України ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2024 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001336,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою клопотання слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області, погоджене з прокурором, Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янець-Подільського, українця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

задоволено.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, продовжено по 25.12.2024 року включно.

Ухвала діє по 25.12.2024 року включно.

Слідчий суддя мотивувала своє рішення тим, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Окрім того, у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, так як ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства та погрозою його застосування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , у своїй апеляційній скарзі, просить її скасувати та постановити нову, якою скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати підозрюваному цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю та покладенням обов`язків, передбачених ст.194КПК України.

Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необгрунтованою, незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчим суддею не взято до уваги те, що під час перебування ОСОБА_6 в умовах слідчого ізолятора, з ним не було проведено жодних слідчих дій та не вчинено жодних дій підозрюваним, які свідчили б про його намагання вплинути на потерпілу чи свідків. Окрім того, прокурором не надано жодних доказів на підтвердження існуючих ризиків, таких не містять і матеріали кримінального провадження.

Стверджує, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не зазначено мотивів неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, наприклад цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю або застави.

Апелянт звертає увагу на майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, обставини тривалого застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, обставини самого злочину, наявність 2-х малолітніх дітей на його утриманні, які можуть бути підставою для застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати уважає, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

На думку колегії суддів, як слідчим, при зверненні з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, так і слідчим суддею, при вирішенні вказаного клопотання, зазначених вимог закону було дотримано.

Предметом дослідження слідчим суддею, при розгляді даного клопотання, були саме обставини, передбачені ч.3 ст. 199 КПК України, тобто обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та його продовження.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13.09.2024 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001336 зареєстровано кримінальне правопорушення із правовою кваліфікацією ч. 4 ст.189 КК України.

24 вересня 2024 року о 11 год. 25 хв. ОСОБА_6 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

25 вересня 2024 року ОСОБА_6 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. ст.189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто ймовірна причетність останнього до даного злочину, підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме даними:

-протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2024;

-протоколу допиту потерпілої ОСОБА_8 від 13.09.2024; протокол огляду речових доказів від 23.09.2024;

-протоколу додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 від 24.09.2024;

-протоколу огляду автомобіля від 24.09.2024;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 24.09.2024;

-протоколу особистого огляду заявника та видачі йому грошових коштів перед початком проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 24.09.2024;

-протоколу особистого огляду заявника після проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 24.09.2024;

-протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 24.09.2024;

-протоколу затримання ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України;

-протоколу обшуку затриманого ОСОБА_6 від 24.09.2024;

-протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 24.09.2024;

-протоколів про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтролю особи від 30.09.2024;

-протоколу про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 30.09.2024;

-інших матеріалів кримінального провадження.

Так наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, які досліджені, в ході розгляду даного клопотання, доказами, слідчим суддею, правильно зроблено висновок про те, що завершити досудове розслідування до закінчення строку тримання підозрюваного під вартою не представляється можливим, так як необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

У ході судового розгляду слідчий суддя визнав доведеними слідчим та прокурором наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження підозрюваному строку тримання під вартою.

Оцінивши зазначені ризики, беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189КК України (що виразилися у вимозі передачі чужого майна (вимагання) поєднаною із погрозою знищення майна близьких родичів потерпілого, вчинене повторно), в умовах воєнного стану, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, він є особою, раніше судимою за вчинення злочинів проти власності, а тому з метою уникнення покарання може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що підозрюваним було залишено військову частину НОМЕР_1 , під час бойового завдання, у с. Калинівка Донецької області 01.08.2024, відносно нього зареєстровано кримінальне провадження № 0008057 від 15.08.2024, відомості внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, з метою зміни показань на свою користь; може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки корисливий мотив злочину, вказує на те, що для отримання матеріальних засобів на існування ОСОБА_6 може здійснювати у протиправний спосіб, а тому слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження підозрюваному строк тримання під вартою, належним чином мотивувавши своє рішення.

Слідчим суддею враховано, що органу досудового розслідування, у зв`язку із складністю кримінального провадження, необхідно провести ряд додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про відсутність зазначених ризиків в ухвалі суду, а відтак і про можливість зміни стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, не знайшли свого підтвердження, під час їх розгляду апеляційним судом, з врахуванням характеру висунутої підозри.

Колегія суддів враховує те, що чинний КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (підозрювана) при застосуванні до нього (неї) більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього (неї) процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного, шляхом продовження, останньому, найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

При цьому, наявність сімейного стану, місця проживання, обставин тривалого застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, обставини самого злочину, наявність 2-х малолітніх дітей на його утриманні, не врахування майнового стану, на які є посилання в апеляційній скарзі, які на думку апелянта дають підстави для застосування стосовно підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, то такі обставини існували на момент вчинення, інкримінованого ОСОБА_6 , зазначеного кримінального правопорушення та не стали підставою для відмови від вчинення такого, а тому не є безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані апеляційним судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені слідчим суддею ризики.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт, навіть із покладенням додаткового обов`язку у вигляді носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вищевказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не підлягає до застосування з огляду на тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, та наявність реальних сумнівів того, що ОСОБА_6 виконуватиме покладені на нього обов`язки. Особиста порука не підлягає застосуванню, оскільки будь-яких клопотань від осіб, що заслуговують на довіру, про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не надходило. Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть з покладенням обов`язку носіння електронного засобу контролю, на даному етапі досудового розслідування, не унеможливить запобіганню вищевказаних ризиків, оскільки ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на свідків та потерпілу, зокрема, й за допомогою засобів телефонного зв`язку або за допомогою третіх осіб, які матимуть можливість відвідувати підозрюваного.

Твердження в апеляційній скарзі сторони захисту про те, що органом досудового розслідування, не проводяться з підозрюваним належні слідчі дії та не вчинено жодних дій підозрюваним, які свідчили б про його намагання вплинути на потерпілу чи свідків, відхиляються апеляційним судом.

Відповідно до даних клопотання про продовження строку запобіжного заходу, у даному кримінальному провадженні, є визначений план проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема, додатковий допит підозрюваного, потерпілої та свідків, оцінка зібраних доказів, на підставі аналізу матеріалів кримінального провадження, вирішення питання, щодо повідомлення про зміну підозри ОСОБА_6 , що забезпечить виконання завдань КПК України щодо повного та неупередженого розслідування і подальшого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи, що необхідно провести додаткові допити потерпілої і свідків, заявлений ризик щодо незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні продовжує існувати, тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не має.

При цьому, слідчий суддя вірно зазначив, що у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається, так як ОСОБА_6 інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства та погрозою його застосування, що підтверджується як показаннями потерпілої ОСОБА_8 , наданими 13.09.2024 та 24.09.2024 так і інформацією, здобутою у ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль особи від 30.09.2024. Цим же протоколом зафіксовано погрози ОСОБА_6 на адресу ОСОБА_8 про залучення особи «Докана», який мав «вижати» кошти із ОСОБА_8 , з чим погоджується колегія суддів.

Інші доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного не спростовують таких висновків слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційних скаргах доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.405, 407, 422, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2024 року про продовження підозрюваному за ч. 4 ст.189КК України ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 25 грудня 2024 року, включно, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3