Справа№484/6987/24
Провадження№: 1-кс/484/1152/24
про обрання запобіжного заходу
18.12.2024 року м. Первомайськ
Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю: начальника Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 станом на 16.12.2024 є військово службовцем військової частини НОМЕР_2 на посаді стрілець-гранатометник.
Таким чином, на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 мав статус військовослужбовця за контрактом.
Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 (зі змінами і доповненнями) містить загальне поняття учасників дорожнього руху, а саме - «Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії…».
Згідно з частиною п`ятою цієї ж статті Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Відповідно до частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, між іншим, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону і стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Так, 17.12.2024 близько о 19:20 год., більш точний час досудовим слідством встановити не вдалося ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим позбавив себе можливості адекватно сприймати дорожню обстановку та належним чином переконатися в безпеці інших учасників дорожнього руху, керував технічно справним легковим автомобілем марки «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2008 року випуску, кузов НОМЕР_4 , білого кольору, рухався у темну пору доби, в умовах необмеженої видимості, по вул. Центральна, с. Кам`яна Балка, Первомайського району, Миколаївської області в напрямку с. Кінецьпіль, Первомайського району, Миколаївської області.
В процесі руху ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Volvo V50», реєстраційний номер НОМЕР_3 , діючи з необережністю, проявляючи злочинну недбалість, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, грубо та умисно порушив вимоги ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також наступні вимоги Правил дорожнього руху України:
-п.1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
-підпункту «а», «б», «ґ» п.2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);
-підпункту «б» п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
-підпункту «а» п.2.9. Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
-п.12.1 ПДР України, який зобов`язує водіїв під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним,
внаслідок чого на прямій ділянці проїзної частини дороги вул. Центральна, с. Кам`яна Балка, Первомайського району, Миколаївської області, відхилився від необхідної траєкторії руху в ліву сторону, через що допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які йшли у зустрічному напрямку з лівої сторони відносно напрямку руху транспортного засобу.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого черезвиростковий перелом лівої верхньої гомілкової кістки зі зміщенням, а другий пішохід ОСОБА_10 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому обох кісток правої та лівої гомілки в верхній третій зі зміщенням.
Отже, через необережність у виді злочинної недбалості, умисно та грубо порушуючи зазначені вище вимоги Правил дорожнього руху України, ОСОБА_6 не передбачав настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, однак повинен був і міг їх передбачити, маючи при цьому технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди шляхом дотримання технічних вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, яке знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, які настали.
17.12.2024 ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник просили застосувати стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, що на їх думку зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний пояснив суду, що на даний час, дійсно він причетний до подій, викладених у підозрі, він має бажання зустрітись з потерпілими та надати їй допомогу.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані до суду матеріали та докази в їх сукупності, матеріали кримінального проваджегння, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-протоколом огляду місцевості (виявленогоТЗ) від 16.12.2024
-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.12.2024, схема до протокол огляду;
-висновком №105 від 16.12.2024 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння;
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 16.12.2024;
-довідкою з КНП «ПЦМБЛ» від 17.12.2024 про тілесні ушкодження ОСОБА_10 та ОСОБА_9
-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 17.12.2024;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.12.2024.
Як вже було встановлено, ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України раніше не судимий, з його слів військову службу самовільно залишив декілька місяців потому, не працює, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.
Слідчий суддя вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_6 підозрюється в скоєні злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за яке передбачено термін покарання, позбавлення волі на строк до 3 років без можливості звільнення від його відбування. Тяжкість можливого покарання у разі доведення його винуватості у передбаченому законом порядку є тим фактором, що дає підстави вважати, що останній, з метою уникнути його, може змінити своє місце проживання, внаслідок чого подальше притягнення його до відповідальності буде не можливим. Знаючи місце проживання свідків правопорушення може незаконно впливати на них. Знаючи міру покарання передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування, для того щоб уникнути його. Ризик щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що підозрюваний на даний час є військовослужбовцем, та використовуючи військовий стан та свій статус може зловживати ним, зокрема не з`являтись або не вчасно з`являтись до органів досудового розслідування або суду, тим самим затягуючи досудове розслідування.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного.
Зі слів підозрюваного він самовільно залишив військову частину, де проходив військову службу, розлучений, проживає з матір`ю, має захворювання гепатит, працює по господарству, сплачує малолітнім дітям аліменти.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, однак, з урахуванням встановлених судом обставин, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на даній стадії досудового слідства є занадто м`яким.
Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не може бути застосований через відсутність поручителів.
Запобіжний захід в вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим судом ризикам.
З урахуванням викладеного слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131, 176-178, 181, 183, 194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у межах строку досудового розслідування починаючи з 16.12.2024 року по 15 лютого 2025 року включно.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали або у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 , з-під варти звільнити.
У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою;
2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора;
3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, та до підозрюваного може бути застосовано інший запобіжний захід.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя