Справа № 199/3366/25
ВИРОК

іменем України

21.03.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді Лисенка В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000096 від 04.03.2025 відносно:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня технічна, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

який обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участю: секретаря судового засідання Волок Н.В.,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2008 по справі № 2-2675/2008 зобов`язаний до сплати коштів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення ним повноліття, в розмірі від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягуючи аліменти на користь матері дитини ОСОБА_3 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме: з 14.04.2008.

Однак ОСОБА_1 , достовірно знаючи про своє зобов`язання відповідно ст. 150, 152, 155 Сімейного кодексу України надавати дітям систематичну матеріальну допомогу, будучи попередженим державним виконавцем про кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України, ігнорує загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дітей, ігноруючи попередження державного виконавця, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням коштів на утримання дитини, маючи відомості про необхідність сплати присуджених судом аліментів з моменту повідомлення державним виконавцем про рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-2675/2008, починаючи з 01.06.2023 по 19.02.2025, ОСОБА_1 жодної виплати не здійснював, тим самим від сплати аліментів, встановлених рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08.05.2008, злісно ухиляється, маючи при цьому дохід, достатній для виплати коштів на утримання сина.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_1 утворив заборгованість по сплаті аліментів за період ухилення від сплати аліментів з 01.06.2023 по 19.02.2025 в сумі 72395 гривень, що значно перевищує сукупно суму виплат за три місяці відповідних платежів, що вказує на довгострокове, а значить злісне ухилення від сплати аліментів на утримання дитини.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_1 , які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_1 , складена в присутності його захисника Порхуна С.Л., щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і законного представника неповнолітнього потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_1 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_1 вчинив умисне, закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.

ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання на ОСОБА_1 скарг не надходило.

Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що санкція ч. 1 ст. 164 КК України передбачає такі види покарання:

- громадські роботи на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин;

- пробаційний нагляд на строк до двох років;

- обмеженням волі на строк до двох років.

Підстав для призначення обвинуваченому покарань у виді пробаційного нагляду або обмеження волі не вбачається, оскільки такі види покарань з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин вчинення проступку та його наслідків, не будуть співмірними меті їх застосування.

У відповідності до ч. 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у виді громадських робіт.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: В.О.Лисенко