Справа №534/447/25
Провадження №1-кс/534/88/25
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000132 від 24.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України про арешт майна,

встановив:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся з клопотанням начальник Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000132 вд 24.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України про накладення арешту на майно: кофту з горловиною типу «водолазка» чорного кольору; джинси чорного кольору зі слідами РБК; шкарпетки сірого кольору зі слідами РБК; ремінь із слідами РБК; кросівки зелено-біло-чорного кольору із надписом «brasplos» 43 розміру; мобільний телефон марки «tehno spn kk go 1» з imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , з абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_3 ., власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою заборони користування, розпорядження та заборони його відчуження, до скасування арешту майна у встановленому порядку передбаченого КПК України, які передано на зберігання до кімнати речових доказів СПД №1 ВП №2 Кременчуцького РУП до вирішення питання по суті.

За змістом внесеного клопотання, убачається, що 23.02.2025 року до чергової частини відділу поліції N? 2 Кременчуцького РУП ГУНІ в Полтавській області по телефонній лінії " 102", надійшло повідомлення з закладів охорони здоров?я, про те, що у

житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено труп громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками насильницької смерті.

За даним фактом сектором дізнання відділу поліції N? 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 24.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор внесене клопотання було підтримано повністю.

Власник майна ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання прокурора.

З`ясувавши думку прокурора, власника майна та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з приєднаних до клопотання матеріалів, відділенням поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000132 вд 24.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Постановою слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 від 24.12.2025 кофту з горловиною типу «водолазка» чорного кольору;джинси чорного кольору зі слідами РБК; шкарпетки сірого кольору зі слідами РБК; ремінь із слідами РБК; кросівки зелено-біло-чорного кольору із надписом «brasplos» 43 розміру; мобільний телефон марки «tehno spn kk go 1» з imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , з абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 було визнано та залучено до кримінального провадження в якості речового доказу з поміщенням до камери зберігання речових доказів.

Згідно із вимогами ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання про арешт майна було подано слідчим наступного робочого дня, тобто з дотриманням вимог ч.5 ст.171 КПК України.

У відповідності до вимог ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди ;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст.168 КПК України, вилучені в ході огляду речі є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ст.171 КПК України, може бути накладено арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині першій статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи те, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям ст.98 КПК України і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.

Керуючись ст.ст.98,170,171 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання начальника Козельщинського відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000132 від 24.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України про арешт майна задовольнити .

Накласти арешт на майно, а саме:

-кофту з горловиною типу «водолазка» чорного кольору;

-джинси чорного кольору зі слідами РБК;

-шкарпетки сірого кольору зі слідами РБК;

-ремінь із слідами РБК;

-кросівки зелено-біло-чорного кольору із надписом «brasplos» 43 розміру;

-мобільний телефон марки «tehno spn kk go 1» з imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , з абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_3 ., власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою заборони користування, розпорядження та заборони його відчуження, до скасування арешту майна у встановленому порядку передбаченого КПК України, які передано на зберігання до кімнати речових доказів СПД №1 ВП №2 Кременчуцького РУП до вирішення питання по суті.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1