ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/3668/25
провадження № 1-кс/753/609/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, українця, громадянина України, одруженого (зі слів), не працюючого, з середньою технічною освітою (зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

ВСТАНОВИВ:

22.02.2025 старший слідчий слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосовування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якому оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні хуліганства, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України підтверджується: - протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення; - протоколом допиту свідків; - повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 21.02.2025; -протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів про обставини злочину, оскільки свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного заперечував проти заявленого клопотання та зазначив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, проживає разом з дружиною та неповнолітньою донькою за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є дружина підозрюваного. Водночас, надати документи, які підтверджують право власності на квартиру надати не можливо, оскільки дружина підозрюваного перебуває за кордоном, а саме у Словаччині. Окрім того, ризики, які заявлені у клопотанні, зокрема щодо впливу на свідків є необгрунтованими, оскільки єдиними свідками у даному кримінальному провадженні є працівники муніципальної варти, а відтак підозрюваний навряд чи зможе мати вплив на працівників державних органів. Враховуючи викладене, адвокат прохав суд обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , або ж за місцем його реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний підтримав свого захисника та зазначив, що 20.02.2025 перебуваючи у парку «Партизанської слави» його почали переслідувати невідомі особи. Так, при собі він мав пістолет та задля того щоб відлякати невідомих осіб, він здійснив постріл у землю. По дорозі він зустрів працівників муніципальної варти та в момент їх зустрічі перебував у емоційно збудженому стані, проте наміру завдати шкоди здоров`ю останніх він не мав.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0000727, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 20.02.2025 близько 18 год. 15 хв., перебуваючи у парку «Партизанської слави» за адресою: м. Київ, вул. Славгородська 49 (Дениса Антипова), вирішив вчинити хуліганські дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням спеціально пристосованого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, а саме револьвера марки ««SAFARI РФ 431 М», з магазином спорядженим 9-ма патронами типу «Флобера» калібру 4 мм.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи моральні норми поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що на території України запроваджений військовий стан, не пояснюючи мотиви своєї поведінки, приблизно о 18:20 год., перебуваючи у парку «Партизанської слави» за адресою: м. Київ, вул. Славгородська 49 (Дениса Антипова), тримаючи в руках предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме револьвер марки ««SAFARI РФ 431 М», з магазином спорядженим 9-ма патронами типу «Флобера» калібру 4 мм., з якого здійснив декілька пострілів в невстановленому напрямку.

В подальшому, за вищевказаною адресою прибули працівники Комунальної організації «Муніципальна охорона» у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які несли охорону у вказаному парку, та відповідно були одягненні у формений одяг з розпізнавальними знаками, та які висловили зауваження в бік ОСОБА_5 , з приводу поведінки останнього у громадському місці. Разом із цим, ОСОБА_5 на вказані зауваження не реагував та в бік останніх почав виражатися нецензурною лайкою, після чого, продовжуючи тримати в руках револьвер марки ««SAFARI РФ 431 М», типу «Флобера» калібру 4 мм., здійснив один постріл, поряд з собою. Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, перебуваючи в громадському місті, та усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, продовжуючи тримати у своїх руках револьвер марки «SAFARI РФ 431 М», калібру 4 мм., «Flobert», який до вогнепальної зброї не відноситься, але являється заздалегідь заготовленим предметом для нанесення тілесних ушкоджень, направив у бік ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , неподалік яких знаходились інші пересічні громадяни.

При цьому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер та за ним спостерігають сторонні особи з числа пересічних громадян, на ґрунті явної зневаги до суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, ігноруючи норми моралі та етики, умисно здійснив один постріл з револьверу «SAFARI РФ 431 М», калібру 4 мм., «Flobert», в напрямку працівників Комунальної організації «Муніципальна охорона». Вилетівша куля пролетіла поряд, внаслідок чого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 опинились в умовах надзвичайної ситуації, що створювала реальну загрозу для здоров`я останніх.

20.02.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 21.02.2025 повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: - протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення; - протоколом допиту свідків; - повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 21.02.2025; - протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

Таким чином на даний час сумніви в обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину у слідчого судді відсутні.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

Враховуючи наведене, а також дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, у слідчого судді не має сумнівів відносно ризиків того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або ж вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

На підставі вищевикладеного, суд з урахуванням сукупності встановлених обставин, а також характеру конкретних обставин та високої суспільної небезпечності інкримінованого йому злочину, дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави має бути належним чином обґрунтовано у рішенні, яке встановлює заставу (Georgieva проти Болгарії, §§ 15 і 30-31), відтак слідчий суддя вважає, що застава у межах, встановлених законом для тяжких злочинів, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому з урахуванням особи підозрюваного та тяжкість вчинення злочину в якості альтернативи тримання під вартою йому встановлюється застава в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, стст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20 квітня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 20 лютого 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.

У разі внесення застави на спеціальних рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави ОСОБА_5 зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування і суду та повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 20 квітня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1