Провадження № 1-кс/344/8822/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000299 від 02.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000299 від 02.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання покликалась на те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20.11.2024 року накладено арешт на майно, яке було вилучено 14.11.2024 року в ході огляду місця події за адресою: м. Косів, вул. Незалежності, а саме на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «210934», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (номер двигуна НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, три ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 .

Заявник просила скасувати арешт на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «210934», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (номер двигуна НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, три ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 . Також просила розгляд клопотання проводити у її відсутності.

Слідча подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, не заперечує щодо скасування арешту з автомобіля марки «ВАЗ», моделі «210934» в частині правомочності користування.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних(розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, а також надані матеріали з кримінального провадження №0000299 від 02.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, - вважаю за необхідне зазначити наступне.

Слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000299 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2024 року до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла ухвала № 344/552/24 Івано-Франківського міського суду про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР з приводу заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу того, що її колишній чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпорядився спільно нажитим майном у шлюбі.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 листопада 2024 року у справі №344/20639/24 накладено арешт на майно, яке було вилучено 14.11.2024 року в ході огляду місця події за адресою: м. Косів, вул. Незалежності, а саме на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «210934», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_5 (номер двигуна - НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, три ключі до нього та свідоцтво реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 .

Метою застосування арешту майна зазначено забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Статтею 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В ході проведення досудового розслідування у органу слідства було достатньо часу для проведення відповідних слідчих дій щодо транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ», моделі «210934», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (номер двигуна НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору.

Слідча проти часткового скасування арешту майна (в частині володіння та користування) не заперечила.

Звертаючись до суду з даним клопотанням про скасування арешту майна на транспортний засіб, заявник покликається на те, що з часу арешту майна проведені всі необхідні слідчі дії, потреби в арешті майна на даний час немає, подальше утримування майна призводить до його псування.

ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «ВАЗ», моделі «210934», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (номер двигуна НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачає, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства, а також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

У справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що під час вирішення питання щодо можливості утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом і правомірною метою, а з іншого вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою в кожному випадку має бути очевидна істотна причина.

Європейський суд з прав людини у справі «Свіргунець проти України» зазначив, що будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур.

Отже, слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що в арешті майна транспортного засобу марки «ВАЗ», моделі «210934», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (номер двигуна НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору та ключів до нього, але виключно в частині володіння та користування ним, відпала потреба, оскільки слідчим проведені необхідні процесуальні дії, подальше утримування майна приводить до псування та втрати його товарного вигляду через умови зберігання, а також не встановлено даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, а відтак слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті цього транспортного засобу у вигляді заборони на володіння та користування ним відпала і приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання.

В частині правомочності розпорядження вказаним засобом слідчий суддя вбачає підстави для збереження відповідного арешту з метою виконання завдань кримінального провадження.

В розумінні процесуального закону арешт майна є лише способом збереження речових доказів, і застосовується у разі наявності для цього передбачених законом підстав. Крім того, законом встановлена відповідальність за втрату речового доказу особою, у якої він знаходиться.

Відтак, слідчий суддя наголошує, що скасування арешту в частині користування на транспортні засоби не змінює (не скасовує) його статусу як речового доказу, а також не скасовує відповідальності володільця речового доказу за його втрату.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 168, 169, 170, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20.11.2024 року у справі № 344/20639/24 у кримінальному провадженні №0000299 від 02.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, - а саме арешт на автомобіль марки «ВАЗ», моделі «210934», 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (номер двигуна НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , сірого кольору, три ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 , в частині правомочностей володіння та користування транспортним засобом.

В задоволенні решти вимог клопотання,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.12.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1