279/935/25 1-кс/279/436/25 УХВАЛА

02 квітня 2025 року м. Коростень
На обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 має статус потерпілого. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «CHERY TIGGO» НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 .
Крім того ОСОБА_3 тривалий час позбавлений можливості користуватись майном, а скасування арешту не завдасть шкоди інтересам розслідування, отже, продовження арешту суперечить інтересам власника майна.
Протоколом повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 31.03.2025 року у зв`язку з перебуванням слідчого судді ОСОБА_5 у відпустці розгляд вказаного клопотання переданий ОСОБА_1 , який призначений на 15: 30 годин 02.04.2025 року.
Учасники провадження про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, шляхом направлення повісток.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 01.04.2025 року направив на електронну адресу суду заяву про здійснення розгляду клопотання без його участі та участі ОСОБА_3 , клопотання підтримує та просить задовольнити.
Від слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 02.04.2025 року на електронну адресу суду надійшла заява про неможливість прибуття в судове засідання у зв`язку з необхідністю участі у проведенні слідчих дій в інших кримінальних провадженнях, проти задоволення клопотання не заперечує.
Прокурор Коростенської окружної прокуратури про дату, час місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, що підтверджено розпискою від 0.04.2025 року, заперечень та клопотань не подав.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши мотиви поданого клопотання, долучені на його підтвердження докази, з урахуванням позиції слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, дійшов такого висновку.
Ухвала слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11.02.2025 року в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Власником автомобіля «CHERY TIGGO» р.н. НОМЕР_1 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 є ОСОБА_3 , який визнаний потерпілим у кримінальному провадження № 0000120 від 10.02.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що підтверджено постановою слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 20.02.2025 року про залучення потерпілого та пам`яткою потерпілого.

Метою накладення арешту на автомобілі слідчим суддею вказано необхідність збереження речових доказів та проведення експертних досліджень для забезпечення всебічного, повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження.

Накладення арешту на майно становить втручання у право особи мирно володіти своїм майном, передбачене ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому при його застосуванні суд повинен оцінювати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. При цьому втручання у права та свободи осіб завжди повинно бути мінімально необхідним для досягнення мети цього втручання.

Відповідност до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Оскільки власник майна не був присутній в судовому засіданні при вирішенні питання про арешт майна, тому він може звернутися до слідчого судді у порядку ст.174 КПК України.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. При цьому обмеження права власності повинно бути розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року).

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

З огляду на викладене, на підставі досліджених документів, з урахуванням позиції слідчого, який не заперечував щодо задоволення клопотання, слідчий суддя вважає, що подальше втручання у здійснення права власності особи вже не відповідає завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим слід дійти висновку, що у подальшому застосуванні такого обмеження у праві власника на мирне володіння майном як накладення арешту на автомобіль ОСОБА_3 марки «CHERY TIGGO» р.н. НОМЕР_1 з забороною розпорядження, відчуження та користування ним відпала потреба.

Керуючись ст. ст. 173, 174, 175,309,532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2025 року у справі № 279/935/25, на автомобіль марки «CHERY TIGGO» р.н. НОМЕР_1 , належного на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10