ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/484/24 Справа № 695/4243/24 Категорія: ст.181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженніОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2024, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сазонівка Оржицького району Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, офіційно не працюючого, інвалідом будь-якої групи, депутатом, учасником бойових дій, АТО (ООС) чи ліквідатором аварії на ЧАЕС не є, зі слів має дітей, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 27.01.2025 із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці до 27.01.2025 із застосуванням електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, дані про особу підозрюваного, при цьому органом досудового розслідування не доведено наявністю достатніх підстав застосування до підозрюваного саме найсуворішого запобіжного заходу з огляду на положення, передбачені п.3 ч.2 ст.183 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати вказану ухвалу з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання на строк до п`яти років позбавлення волі, під час досудового розслідування повідомлення про підозру останньому вручено його матері, що свідчить про переховування від органів досудового розслідування. На думку прокурора вказані обставини не можуть залишатися поза увагою суду, оскільки ОСОБА_7 є суспільно небезпечним та потребує на час проведення досудового розслідування ізоляції від суспільства з метою унеможливлення виконання процесуальних обов`язків, а також вчинення спроб, визначених п.п.1-5 ст.177 КПК України.

Крім того, в апеляційній скарзі йдеться про те, що ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, зокрема, він не одружений, офіційно не працює, дітей на утриманні не має, що встановлено в судовому засіданні, підозрюваний після вчинення злочину перестав з`являтися за місцем свого проживання, місце перебування його встановлено не було, мобільний телефон весь час був вимкненим, при спілкуванні з близькими родичами та сусідами, останні повідомили, що місце знаходження ОСОБА_7 не відоме, на зв`язок ні з ким не виходив, а переховувався від слідства та суду за вчинення злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002001 від 07.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.262, ч.2 ст.345, ст.348 КК України.

09.11.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яка вручена ОСОБА_12 .

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2024 надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до Золотоніського міськрайонного суду для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26.11.2024 о 15 год. 20 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

У ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 , яка підтверджується: протоколом огляду місця події за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с Красенівка, а саме дорога, яка розташована між вулицями Івана Піддубного та Михайла Грушевського від 07.1 1.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_13 від 07.1 1.2024; протоколом допиту у якості потерпілого ОСОБА_14 від 07.1 1.2024; протоколом допиту у якості потерпілого ОСОБА_15 від 07.11.2024; довідкою КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня ЧСР» від 08.11.2024 №1216; протоколом перегляду відеозапису від 07.11.2024; протоколом обшуку від 07.1 1.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом обшуку від 07.1 1.2024 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дослідив клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 разом з матеріалами, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, приведених у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Отже вимоги ч.2 ст.177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування матеріали клопотання не містять доказів, що ОСОБА_7 переховувався від органу досудового розслідування або суду чи що органи досудового розслідування здійснювали відповідні слідчі (розшукові) дії спрямовані на встановлення місця знаходження підозрюваного, його затримання, а вільне залишення місця події на даному етапі досудового розслідування не може бути розцінено як переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, як і не може бути розцінено відсутність особи за місцем свого проживання чи вимкнення ним власного мобільного телефону. Згідно з даними протоколу затримання особи від 26.11.2024 ОСОБА_7 сам з`явився до працівників поліції де і був затриманий. Також відсутні дані, що підозрюваний перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.2 ст.345 КК України, за вказаний злочин передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Зважаючи на викладене, відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Також варто зазначити, що посилання прокурора в апеляційній скарзі, що підозрюваний був відсутній за місцем проживання, а тому повідомлення про підозру було вручено його матері, не свідчать про переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування, адже повідомлення про підозру було вручено 09.11.2023 до постановлення ухвали слідчого судді від 13.11.2024, якою надано дозвіл на затримання останнього.

Доводи прокурора щодо унеможливлення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та вчинення спроб, визначених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, у разі не застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу були предметом вивчення слідчого судді та їм надана належна обґрунтована оцінка, з якою погоджується апеляційний суд.

На переконання апеляційного суду запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, про що вказує в апеляційній скарзі прокурор, і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до ОСОБА_7 обраного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Так, ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає разом з батьками, з якими разом займається селянським підсобним господарством, та органом досудового розслідування ні на час розгляду клопотання слідчим суддею ні на час судом апеляційної інстанції не доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню чи його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням, оскільки слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді цілодобового домашнього арешту в сукупності з даними про його особу й підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість застосованого запобіжного заходу та висновків слідчого судді не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора має бути відхилена, а ухвала слідчого судді від 27.11.2024 - залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора відхилити.

Ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді у вигляді цілодобового домашнього арешту в частині визначення строку застосування запобіжного заходу та застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді