Провадження №11-кп/801/203/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вінниці в режимі відеоконференції апеляційні скарги засудженого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2024 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.11.2001 -

встановив:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.11.2001 без попередньої заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням..

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2024 відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

У своєму рішенні суд послався на те, що до визначеного законодавством порядку, без вирішення питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі, неможливе застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого, який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі.

Проте, питання заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк щодо ОСОБА_9 не вирішувалося.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_9 ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2024 та застосуванні відносно нього умовно-дострокового звільнення.

Вимоги обґрунтовує тим, що існує два способи звільнення, через заміну на більш м`яке покарання та умовно-дострокове звільнення. Вважає, що звільнення через заміну на більш м`яке покарання засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі дискримінує його поряд з іншими засудженими, які мають два способи звільнення від покарання.

Просить взяти до уваги триваючу неконституційність частини 1 статті 81 КК України та прогалини у статті 81 КК України, а саме: відсутність умовно-дострокового звільнення безпосередньо з довічного позбавлення волі.

Зазначає, що його виправлення і безпечність для суспільства підтверджують подяки від адміністрації установи виконання покарань, виконання ним обов`язків засудженого, не порушення заборон засудженим, дотримання правил внутрішнього розпорядку та законів України, відсутність п`яти небезпечних схильностей засудженого.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 ставить питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2024 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Просить постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Зазначає, що суд першої інстанції в оскаржувальній ухвалі зробив висновок про те, що відповідно до визначеного законодавством порядку, без вирішення питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі, неможливе застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого, який відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі. Даний висновок суду першої інстанції повністю протирічить реченню 2 ч. 4.1 Рішення КСУ 6-р (II)/2001 від 16.09.2021 року, а саме: «При цьому потрібно врахувати, що заміна невідбутої частини покарання у вигляді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням не має бути передумовою умовно-дострокового звільнення».

Також звертає увагу апеляційного суду на те, що на даний час засуджений до довічного позбавлення волі, який довів своє виправлення, піддається дискримінації.

Заслухавши доповідь головуючого судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги; думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно матеріалів провадження, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.11.2001 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України (в редакції 2001 року), ст. 69, п. п. «г», «і», «з» ст. 17-93, п. п. «б», «г», «з», «і» ст. 93, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 14.05.2002 вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.11.2001 залишено без змін.

06 листопада 2022 року набрав чинності Закон України № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини, яким були внесені зміни до положень ст.82 КК, якими визначено можливість заміни особі, яка відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, невідбутої частини покарання більш м`яким (позбавлення волі строком від 15 до 20 років) після відбування нею не менше 15 років призначеного судом покарання.

Отже, суть заміни невідбутої частини покарання більш м`яким його видом полягає в тому, що засуджений повністю не звільняється від покарання, а йому лише замінюється один вид покарання (його невідбута частина) на інший. Тобто з моменту заміни особа відбуватиме вже новий вид покарання, призначений їй не вироком, а іншим рішенням суду.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України із змінами, внесеними згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» № 2690-ІХ від 18 жовтня 2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Отже, на даний час на законодавчому рівні передбачено право засуджених, які відбувають покарання у виді довічного позбавлення волі, на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням та в подальшому на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відносно ОСОБА_9 питання щодо заміни йому покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням не вирішувалось.

Таким чином, КК України передбачено можливість умовно-дострокового звільнення засудженого після звернення його до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким його видом, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд

постановив:

апеляційні скарги засудженого ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.12.2024 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.11.2001, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3