Провадження № 1-кп/761/2310/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві

кримінальне провадження №0001581 від 22.09.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Глухів Сумської області, громадянки України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

законний представник ОСОБА_6 ,

особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

У С Т А Н О В И В:

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Положення ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05:30 години, який діє по теперішній час.

Згідно з ч.6 ст.2, ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за під час мобілізації.

29.05.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, ОСОБА_3 призвана на військову службу у Збройні сили України та скерована до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.08.2023 №216 молодшого сержанта ОСОБА_3 медичну сестру кардіологічного відділення призначену наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.08.2023 № 7 РС на нижчу посаду молодшої медичної сестри відділення (реабілітаційного для дорослих з ураженням нервової системи) клініки (реабілітації, професійної патології та нетрадиційних методів лікування) у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту ЗСУ, вважати такою, що справи та посаду прийняла та з 28.08.2023 приступила до виконання службових обов`язків.

Під час дії воєнного стану військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_3 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, без поважних причин табез дозволу відповідних командирів (начальників), 28.08.2023 точного часу під час досудового розслідування не встановлено, самовільно залишила місце розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , після чого проводила час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби по момент її затримання 22.04.2024 о 15:00 за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 9 (біля магазину «Фора»).

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно висновку судової-психіатричної експертизи №1676 від 03.12.2024 року встановлено наступне.

ОСОБА_3 під час інкримінованого їй діяння не виявляла ознак психічного розладу, що позбавляв би її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 у вищезазначений період часу могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_3 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - «Шизофренія, параноїдна форма, період спостереження менше року, параноїдний синдром, апато-дисоціативний дефект» (F 20.09 - згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду). Час початку захворювання встановити неможливо.

ОСОБА_3 за своїм психічним станом не здатна правильно сприймати обставини, які мають значення для справи. Наявні у ОСОБА_3 хворобливі психічні розлади знаходять своє відображення при наданні свідчень.

За психічним станом ОСОБА_3 рекомендовано поміщення до спеціального лікувального закладу з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Слідчими відділами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводилося досудове розслідування кримінального провадження №0001581 від 22.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ) без поважних причин з 28.08.2023 року.

22.04.2024 о 18:00 годині ОСОБА_3 була затримана в порядку ст.208 КПК України, як підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у кримінальному провадженні №0001581.

22.04.2024 о 19:11 годині у кримінальному провадженні №0001581 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2024 року (справа №757/18519/24-к) у кримінальному провадженні №0001581 до підозрюваної ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено.

07.06.2024 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов для розгляду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001581 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2024 року змінено порядок судового розгляду кримінального провадження №0001581 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та продовжено судовий розгляд згідно з правилами, передбаченими Главою 39 КПК України про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2024 року у кримінальному провадженні №0001581 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді поміщення її до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

У судовому засіданні факт, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України повністю підтверджується доказами, дослідженими безпосередньо судом.

У судовому засіданні ОСОБА_3 повідомила, що під час проходження військової служби її безпідставно перевели на нижчу посаду, від якої вона відмовилася, в зв`язку з чим в подальшому її безпідставно затримали. Вважає, що не потребує лікування.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що з 2020 року він проходить військову службу на посаді начальника кардіологічного відділення в/ч НОМЕР_1 . Приблизно з травня 2023 року його підлеглою була медична сестра кардіологічного відділення військовослужбовець ОСОБА_3 , яка наприкінці серпня 2023 року була переведена до відділення реабілітації. Підставами для переведення була низка причин, серед яких, у тому числі, відсутність сертифікатів та документів щодо стану здоров`я, невиконання службових обов`язків і т.і.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що з 2023 року вона проходить військову службу на посаді начальника реабілітаційного відділення в/ч НОМЕР_1 . 28.08.2023 року до реабілітаційного відділення на посаду молодшої медичної сестри було переведено медичну сестру кардіологічного відділення військовослужбовця ОСОБА_3 , яка не приступила до виконання службових обов`язків, про що були складені відповідні документи.

З матеріалів кримінального провадження №0001581, досліджених судом, вбачається наступне.

Акт службового розслідування від 05 вересня 2023 року, проведеного уповноваженими службовими особами військової частини НОМЕР_1 , та додані до нього матеріали, містять наступну інформацію.

29.05.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, ОСОБА_3 була призвана на військову службу у Збройні Сили України та направлена до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.08.2023 № 7 РС ОСОБА_3 призначено на нижчу посаду молодшої медичної сестри відділення (реабілітаційного для дорослих з ураженням нервової системи) клініки (реабілітації, професійної патології та нетрадиційних методів лікування).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.08.2023 №216 молодшого сержанта ОСОБА_3 медичну сестру кардіологічного відділення призначену наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по особовому складу) від 26.08.2023 № 7 РС на нижчу посаду молодшої медичної сестри відділення (реабілітаційного для дорослих з ураженням нервової системи) клініки (реабілітації, професійної патології та нетрадиційних методів лікування) у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту ЗСУ, вважати такою, що справи та посаду прийняла та з 28.08.2023 приступила до виконання службових обов`язків.

Відповідно до Актів, складених уповноваженими особами в/ч НОМЕР_1 , від 28.08.2023 та від 01.09.2023 року ОСОБА_3 ознайомлена з Наказом №216 від 28.08.2023, але відмовилася від підпису та від прийняття посади.

Відповідно до Рапортів, складених начальником відділу реабілітації в/ч НОМЕР_1 , від 28.08.2023, 29.08.2023, 30.08.2023, 31.08.2023, 01.09.2023, 02.09.2023 військовослужбовець ОСОБА_3 була відсутня у відділенні за місцем несення служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2023 №94 прийнято рішення про проведення службового розслідування за фактом невиходу на службу без поважних причин військовослужбовця ОСОБА_3 .

Актом службового розслідування в/ч НОМЕР_1 від 05.09.2023 встановлено факт відсутності на службі без поважних причин військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 в період часу з 28.08.2023 по 02.09.2023. Вказаний Акт також містить відомості, що за попереднім місцем військової служби наказом начальника Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 17.11.2020 №;№-РС ОСОБА_3 була звільнена з військової служби в запас за підпунктом «д» (через службову невідповідність).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2023 №95 прийнято рішення про направлення до правоохоронних органів повідомлення про факти невиходу на службу без поважних причин військовослужбовця ОСОБА_3 .

Положеннями статті 19 КК України передбачено, що осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Відповідно до частини 3 статті 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення к стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Статтею 92 Кримінального кодексу України визначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Статтею 93 КК країни встановлено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, зокрема які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку.

Статтею 94 КК України визначено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, у тому числі, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Вислухавши думку учасників провадження, з урахуванням положень ст.19 КК України, висновку судово-психіатричної експертизи №1676 від 03.12.2024, психічного стану ОСОБА_3 , характеру вчиненого нею діяння, презумпції осудності, з метою досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_3 , яка потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Цивільний позов у справі відсутній.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 92, 93, 94 КК України, ст. ст. 369, 371, 512, 513, ст.615 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді поміщення її до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «Психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що розташована за адресою Київська область, Фастівський район, смт. Глеваха, вул. Павлова, 7, - до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1