Справа № 308/3144/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника власника майна адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/176/25 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2025.

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000022, відомості про яке 14.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025, для розгляду судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2025, визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

08.04.2025 до початку апеляційного розгляду, суддя ОСОБА_2 оголосила заяву про самовідвід у даному судовому провадженні, який мотивувала тим, що оскаржувана ухвала від 10.03.2025 про відмову у накладенні арешту на майно, постановлена суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 , який є її рідним братом, у зв`язку з чим вважає, що в даному судовому провадженні наявні обставини, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України.

Заслухавши заяву та пояснення судді ОСОБА_2 з приводу заявленого самовідводу, думку прокурора та захисника-адвоката, які не заперечили проти задоволення заяви про самовідвід, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що заява судді ОСОБА_2 про самовідвід підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 Європейскої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, зазначена міжнародна-правова норма, у тому числі й ст. 53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

-2-

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 474/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст. 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-ІУ в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших підстав, які викликають сумнів у його неупередженості.

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно п. 2.5 застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

За приписами до ст. 80 КПК України при наявності обставин, передбачених ст. 75 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Як вбачається з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.03.2025, для розгляду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000022 , відомості про яке 14.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, визначено суддю ОСОБА_7 , під головуванням якого постановлено оскаржувану ухвалу від 10.03.2025 про відмову в накладення арешту на майно.

Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення п. 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК України, апеляційний суд прийшов до висновку, що з метою уникнення в учасників судового розгляду будь-яких сумнівів щодо об`єктивності судді під час розгляду даного кримінального провадження, забезпечення учасникам кримінального провадження право на справедливий суд та достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності,

-3-

оскільки до складу суду з розгляду клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000022 , відомості про яке 14.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,в суді першої інстанції входив суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_7 який, згідно заяви судді апеляційного суду ОСОБА_2 , є її рідним братом, а тому заява судді ОСОБА_2 про самовідвід у даному судовому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8, 9, 22, 55, 64 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-ІУ, ст. 21, 75, 81, 82, 404, 405, 418 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід задовольнити.

Судове провадження 11-сс/4806/176/25 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2025 про відмову у накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000022 , відомості про яке 14.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, передати на повторний автоматизований розподіл для заміни судді ОСОБА_2 іншим суддею в порядку ст. 35 КПК України.

Розгляд судового провадження 11-сс/4806/176/25 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2025, у зв`язку із заміною судді, відкласти на 07.05.2025 о 09 год.

Про прийняте рішення повідомити учасників судового розгляду.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді