Провадження № 1-кп/643/469/24
Справа № 643/1797/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004240 від 08.12.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ

Обвинувачення, визнане судом доведеним

08.12.2023 приблизно о 08-30 год., точний час не встановлений, ОСОБА_4 (обвинувачений), знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 6, побачив ресторан «Сімейный очаг». Двері до залу «Східний» були відчинені, і обвинувачений зайшов всередину з метою підзарядки свого мобільного телефону.

Опинившись всередині зазначеного залу ресторану, ОСОБА_4 побачив, що відвідувачі та персонал у залі відсутні. Розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, а також розуміючи, що в Україні діє воєнний стан, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 6 листопада 2023 року № 734/2023 на 90 діб з 16 листопада 2023 року відповідно до п. 31, ч. 1 ст. 85 Конституції України та ст. 5 закону України «Про правовий режим воєнного стану», у зв?язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, у обвинуваченого раптово виник злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у залі «Східний» ресторану «Семейный очаг», впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав телевізор «Samsung» моделі «UESOTU7090UXUA», серійний номер: «0DCR3SBNB00857E», вартістю 9999,20 грн., який був закріплений на кронштейні на стіні приміщення, що належить потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_4 , не бажаючи бути поміченим, швидко покинув місце вчинення злочину на автомобілі таксі та направився із викраденим майном до відділення № 191 ПТ «Ломбард Перший» ТОВ «Мікрофінанс і компанія» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 21, де намагався його реалізувати, однак йому це не вдалося через відсутність пульту.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 на вищезазначеному автомобілі таксі приблизно о 10-00 год. 08.12.2023 повернувся до ресторану «Сімейный очаг» за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 6, зайшов через незачинені двері всередину залу «Східний» з метою викрадання пульту від телевізору для отримання можливості реалізації майна, при цьому залишивши викрадений телевізор «Samsung» моделі «UES0TU7090UXUA», серійний номер: «0DCR3SBNB00857E» у транспортному засобі служби таксі.

Знаходячись в приміщенні вищевказаного закладу, усвідомлюючи подальшу неможливість викрадення пульту від телевізора через те, що неправомірні дії стали явними для водія таксі, який запідозрив вчинення злочину та почав телефонувати ОСОБА_4 для викриття останнього, ОСОБА_4 , не бажаючи бути викритим на місці вчинення кримінального правопорушення, покинув місце злочину, при цьому залишив викрадене ним майно - телевізор в автомобілі таксі, тобто розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9999,20 грн.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Надав показання, згідно з якими підтвердив вчинення ним кримінального правопорушення за обставин, вказаних вище. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно вказані час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Показав, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з його матеріалами і не заперечує докази, зібрані в ході досудового розслідування, та розмір завданої потерпілому шкоди. Пояснив, що показання надає добровільно, будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно з якою просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

Ураховуючи обставини даної кримінальної справи та позицію обвинуваченого, суд приходить до висновку, що у цій справі дотримані необхідні та достатні гарантії справедливого судового розгляду і відмова обвинуваченого від дослідження доказів у повному обсязі не суперечить завданням кримінального провадження та жодним важливим інтересам суспільства.

Ураховуючи наведене, визнання обвинуваченим своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх присутніх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння обвинуваченим вказаного вище кримінального правопорушення та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

Обвинувачений не одружений, дітей не має, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Прокурором було зазначено, що на стадії досудового розслідування з боку обвинуваченого мало місце активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обвинувачений у судовому засіданні 17.12.2024 зазначив, що щиро розкаюється у скоєному та шкодує про свій вчинок.

Ураховуючи наведене, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, не встановив.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання (постанова Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22).

Також Верховним Судом неодноразово зазначалось на другорядній ролі кари як мети покарання та необхідності вирішення питання щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з урахуванням таких критеріїв, як співрозмірність вказаного рішення характеру вчиненого діяння та його наслідкам (постанови від 09.06.2022 у справі № 389/936/19, від 27.05.2021 у справі № 127/2554/15-к).

Мотиви призначення покарання

Вирішуючи питання щодо розміру покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд керується таким.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ураховуючи щире каяття обвинуваченого та його бажання стати на шлях виправлення, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, а також позицію сторони обвинувачення, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Прокурор просив звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ураховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який не є особливо тяжким та не пов`язаний з насильством, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вперше вчинив кримінальне правопорушення, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, тобто наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію сторони обвинувачення, засади диспозитивності кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, у зв`язку з чим звільняє його від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, який, на переконання суду, з урахуванням конкретних обставин даної справи та особи обвинуваченого буде необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення.

Таке звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням в умовах передбаченого законом контролю за його поведінкою відповідатиме засадам гуманізму, буде співрозмірним характеру вчиненого діяння та його наслідкам і забезпечить досягнення справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Станом на час ухвалення вироку запобіжний захід відносно обвинуваченого відсутній.

Оскільки клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило, суд, керуючись засадами змагальності та диспозитивності кримінального провадження, не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу за власною ініціативою згідно даного вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Питання про процесуальні витрати в розмірі 28776,64 грн., пов`язані з проведенням судових експертиз, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України з урахуванням позиції учасників судового провадження.

Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України

УХВАЛИВ

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 28776,64 грн.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 14.12.2023 року на телевізор «Samsung» моделі «UE50TU7090UXUA», серійний номер: «0DCR3SBNB00857E».

Речовий доказ, а саме телевізор «Samsung» моделі «UE50TU7090UXUA», серійний номер: «0DCR3SBNB00857E», переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області - повернути законному володільцю ОСОБА_5 .

Речові докази, а саме: диск із відеозаписами з мобільного телефону ОСОБА_4 ; диск із відеозаписами з камери відеоспостереження за 08.12.2023 ПТ «Ломбард Перший» ТОВ «Мікрофінанс і компанія», відділення № 191 за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 21; DVD-R диск із відеозаписом крадіжки телевізору із ресторану за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 6 - зберігати в матеріалах досудового розслідування.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1