Справа №:755/5346/19
Провадження №: 1-в/755/7/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" січня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва подання провідного інспектора Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року, засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2019 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, та призначено йому, узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 березня 2019 року, покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення вироку, становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави.

У клопотанні провідного інспектора Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київські області ОСОБА_4 зазначається, що вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року набрав законної сили 13 травня 2019 року.

Вирок був направлений на виконання до Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київські області 17 травня 2019 року та був прийнятий до виконання 03 липня 2019 року.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

ОСОБА_5 засуджений 11 квітня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. в дохід держави, що є менш суворим покаранням, ніж обмеження волі.

З моменту набрання вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2019, минуло - 5 років, 6 місяців, 13 днів

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відділ з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

03 липня 2019 року, 31 серпня 2023 року, 19 липня 2024 року, ОСОБА_5 за адресою, зазначеною у розпорядчих даних вироку суду, було надіслано виклик відповідно до п. 7 Розділу III наказу № 1301/5 від 27 квітня 2018 року «Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу», із зазначеною інформацією, щодо необхідності сплати суми штрафу у встановлений законом строк, а також наслідки такої не сплати. Однак, жодної інформації про причини невиконання вироку суду засудженим понад 1 місяць та по теперішній час до Голосіївського РВ - не надходило. Засуджений ОСОБА_5 до відділу не прибув, документ про сплату суми штрафу не надав.

Будь-які повноваження відповідно до чинного законодавства стосовно розшуку або приводу осіб, засуджених до покарання у виді штрафу па уповноважені органи з питань пробації не покладається. Примусове стягнення призначеного штрафу чинні нормативні акти не встановлюють.

Відповідно до вимог п. 10 Розділу III наказу № 1301/5 від 27 квітня 2018 року «Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу», якщо засуджений не з`явився до органу пробації, не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації з урахуванням наявної інформації про засудженого надсилає подання (додаток 6) до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі, відповідно до вимог частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робі т або позбавлення волі відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 53 Кримінального кодексу України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Враховуючи вищевикладене на підставі частини третьої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 9 Розділу III наказу № 1301/5 від 27.04.2018 «Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу», Голосіївським районним відділом 03 липня 2019 року, 12 вересня 2019 року, 16 грудня 2019 року та 15 червня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва було надіслано подання, з проханням розглянути питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу, або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт стосовно засудженого ОСОБА_5 , відповідно до закону.

Відповідно до ухвал Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2019 року, 16 жовтня 2019 року, 12 лютого 2020 року, 17 липня 2020 року у поданнях Голосіївського РВ - було відмовлено.

Працівники відділу пробації відповідно до вимог ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише па підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 389 4.1 КК України - ухиленням засудженого від сплати штрафу або від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певного діяльністю, - карається виправними роботами па строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.

31 серпня 2023 року до Голосіївського УГІ ГУНП м. Києва було направлено подання на підставі ч. 1 ст. 389 КК України у відношенні ОСОБА_5 для вирішення питання про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді штрафу.

03 листопада 2023 року з Голосіївського УП ГУНП м. Києва надійшла інформація про те, що з моменту набрання законної сили вироком Дніпровського районного суду м. Києва № 755/5346/19 від 11 квітня 2019 року відносно ОСОБА_5 пройшло понад 2 роки, а також у вказаній ситуації відсутні ознаки будь якого кримінального чиадміністративного правопорушення.

Разом з цим, до ДУ «Київський слідчий ізолятор» та Київського відділу державної реєстрації смерті м. Києва були надіслані запити, згідно яких встановлено, що щодо гр. ОСОБА_5 державна реєстрація смерті по теперішні час не проводилася, на момент здійснення запиту в установі не утримувався.

Голосіївським районним відділом 08 листопада 2023 року та 07 березня 2024 року до Дніпровського районного суду м. Києва було надіслано подання, з проханням розглянути питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_5 , відповідно до закону.

Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2024 подання Голосіївського районного відділу - було повернуто, оскільки Голосіївський РВ не надав особову справу. Однак, згідно наказу № 1301/5 від 27.04.2018 «Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу» не передбачено факт направлення особової справи для розгляду разом з поданням. Фактичне направлення до суду особової справи передбачено лише у випадку, якщо подання буде розглядатися відносно особи, яка звільнена від відбування з випробуванням з іспитовим строком, відповідно до Наказу № 272/5 від 29.01.2019 Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі».

Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 09 квітня 2024 у поданні Голосіївського районного відділу - було відмовлено, оскільки покарання ОСОБА_5 було призначене за угодою про примирення та є фактично однією з умов її затвердження, тому у цьому випадку має бути застосований спеціальний порядок, який полягає у зверненні до суду з клопотанням про скасування вироку та тільки після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення звернення у загальному порядку згідно ст. 26 КВК України. Голосіївський РВ неодноразово звертався до органів прокуратури з проханням прийняти відповідні міри реагування з питання невиконання угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваним, однак відповідь на теперішній час не надходила.

З метою належного виконання вироку суду, Голосїївським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, були направлені запити: до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрації місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, відділу реєстрації смерті у м. Києві, до ДУ «Київський СІЗО», згідно яких встановлено, що щодо ОСОБА_5 державна реєстрація смерті не проводилась, на момент здійснення запиту в установі не утримувався.

Станом на 25 листопада 2024 з моменту набрання чинності обвинувального вироку МИНУЛО 5 років 6 місяців та 11 днів, що перевищує строк давності більше ніж в 2 рази.

Згідно вимоги УІАП ГУНП м. Києва від 10 квітня 2024 гр. ОСОБА_5 за час відбування покарання до кримінальної відповідальності не притягувався.

Провідний інспектор Голосіївського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

У судовому засіданні прокурор просив відмовити у задоволенні подання та повернути його в Голосіївський районний відділ з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, у зв`язку з тим, що покарання ОСОБА_5 було призначене за угодою про примирення, та є фактично однією з умов її затвердження. А отже, у цьому випадку, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає у зверненні до суду з клопотанням про скасування вироку та тільки після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення звернення у загальному порядку згідно ст. 26 КВК.

Вивчивши подання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 26 КВК України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі призначення основного покарання у виді штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє відповідний суд шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. У разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Разом з тим, з наявної копії вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, та призначено йому, узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 березня 2019 року, покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення вироку, становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в доход держави. Отже вирок був постановлений шляхом затвердження угоди та вказане у вироку покарання є фактично однією з умов її затвердження, в силу норм ст. 471 КПК України вид та розмір покарання відносяться до змісту угоди про примирення.

За таких умов, у цьому випадку ідеться про невиконання однією із сторін угоди її умов.

Статтею 476 КПК України визначено, що у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Суд своєю ухвалою скасовує вирок, яким затверджена угода, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що засуджений не виконав умови угоди. Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Тобто, у цьому випадку, в силу положень ст. 476 КПК України, має бути застосований спеціальний порядок, який полягає не у направленні до суду клопотання у порядку ст. 26 КВК, а ґрунтується на зверненні до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку, та тільки після відмови суду у скасуванні угоди є можливим направлення звернення у загальному порядку згідно ст. 26 КВК.

Оскільки за наслідками розгляду клопотання про скасування затвердженої угоди є призначення судового розгляду в загальному порядку або направлення матеріалів провадження для завершення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була ініційована на стадії досудового розслідування, тож звернення відразу до суду з питанням передбаченим ст. 537 КПК, ст. 26 КВК, порушує право особи на захист, що є неприйнятним.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню за вищенаведених передумов.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні подання провідного інспектора Голосіївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року, засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена прокурором або засудженим протягом семи днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1