Справа № 457/1172/24
провадження №1-кс/457/173/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року м. Трускавець

Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання слідчої СВ відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про примусове відбирання біологічних зразків, яке погоджено начальником Трускавецького відділу Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000012 від 21.02.2024, яке надійшло до суду 10.04.2025.

Перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження, в межах якого було подано дане клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах,

В С Т А Н О В И В:

Слідча слідчого відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням, погодженим начальником Трускавецького відділу Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ ВП №2 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000012 від 21.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 5 ст. 190 КК України.

13.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27 - ч. 5 ст. 190 КК України.

18.03.2025 слідчим винесено постанову про відібрання біологічних зразків (букального епітелію) у підозрюваної ОСОБА_5 , однак остання, отримавши вказану постанову, відмовилася надати добровільно зразки букального епітелію.

У відповідності до ч.3 ст. 245 КПК України у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 КПК України, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Законом України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» від 09.07.2022 року № 2391-IX передбачено правові засади обробки геномної інформації людини з метою її державної реєстрації в Україні, котра полягає у внесенні до Електронного реєстру відомостей про генетичні ознаки людини та визначених цим Законом знеособлених персональних даних про особу.

Так статтею 4 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» передбачена Державна реєстрація геномної інформації людини. Згідно п.1. ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» державна реєстрація геномної інформації проводиться з метою ідентифікації осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» в Україні проводяться обов`язкова та добровільна державна реєстрація геномної інформації.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

Відповідно до п.6. ч.1 ст.12 КК України особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Так санкцією ч.5 ст.190 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що свідчить про те що дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких.

Слідча зазначає, що враховуючи вищевикладене, у кримінальному провадженні виникла необхідність в призначенні молекулярно генетичної експертизи, для проведення якої необхідно відібрати біологічні зразки (букальний епітелій) у підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідча у судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення судового розгляду у її відсутності, клопотання підтримала, присить його задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду у його відсутності, клопотання підтримав, присить його задовольнити.

Підозрювана ОСОБА_5 у судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлена.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , у судове засідання не з"явився, подав слідчому судді заяву, в якій просить відкласти розгляд клопотання, оскільки він зайнятий у проведенні слідчих дій в іншому кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Згідно ч. 4 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи той факт, що захисник підозрюваної ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , не додав до заяви про відкладення розгляду клопотання належних доказів поважності неявки в судове засідання, тому слідчий суддя вважає за необхідне відхилити клопотання захисника ОСОБА_7 , а клопотання розглянути у відсутності учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у його задоволенні із таких підстав.

13.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28 - ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 27 - ч. 5 ст. 190 КК України.

18.03.2025 слідчим винесено постанову про відібрання біологічних зразків (букального епітелію) у підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак остання, отримавши вказану постанову, відмовилася надати добровільно зразки букального епітелію.

Відповідно до ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається у порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Тобто, передумовою для звернення до слідчого судді із клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного є постанова слідчого/прокурора про призначення у кримінальному провадженні відповідної експертизи. Водночас, слідчою у обґрунтування клопотання не надано доказів того, що у кримінальному провадженні призначено відповідну експертизу відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також при вирішенні клопотання слідчим суддею враховується, що відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» в Україні проводяться обов`язкова та добровільна державна реєстрація геномної інформації.

Обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація: осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини»).

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2023 р. № 978 затверджено Порядок проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини.

Пунктом 4 Порядку проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації встановлено, що відбір та направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, у разі, коли результати експертизи (дослідження) можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюється згідно із статтею 242 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, п. 5 указаного Порядку визначено, що у разі коли особу, якій повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, затримано або до неї застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відбір та направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб здійснюється під час прибуття таких осіб до ізолятора тимчасового тримання або слідчого ізолятора уповноваженими особами цих установ.

Проте переліченими вище нормативними актами не врегульоване питання щодо порядку дій у разі відмови у наданні біологічних зразків для проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації особи, процесуальний статус якої відповідає визначеному у п. 1 ч.1 ст.5 Закону № 2391-IX (зокрема повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду).

Отже, примусове відібрання зразків, у кримінальному провадженні передбачене лише у разі, коли зразки можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження.

Тобто, примусове відібрання біологічних зразків у особи для обов`язкової державної реєстрації геномної інформації, для цілей формування електронного реєстру геномної інформації людини, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Драган Петрович проти Сербії» від 14.04.2020, скарга №75229/10, відсутність передбачуваності законодавства, яке встановлює процедуру відібрання зразків для ДНК- аналізу під час розслідування, порушує ст.8 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Із урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що такий ступінь втручання у права, свободи та інтереси підозрюваної не виправдовує потреб досудового розслідування та фактично буде застосований із іншою метою, яка є відмінною від досягнення завдань кримінального провадження.

За указаного вище обгрунтування, слідчий суддя вважає клопотання необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.110, 163, 164, 241, 245, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчої СВ відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про примусове відбирання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у кримінальному провадженні №0000012 від 21.02.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1