Справа № 481/433/24
Провадж.№ 1-кс/481/742/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на незаконні дії слідчого слідчого відділу ВП №1 Баштанського РУП ГУНП в Миколаївській області щодо повідомлення про підозру ,

ВСТАНОВИВ:

До Новобузького районного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій він просить визнати незаконними дії слідчого слідчого відділу ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо оголошення 15.11.2024 про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України

В обґрунтування своєї скарги заявник зазначив, що СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000190 від 14.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

У рамках кримінального провадження слідчим, за погодженням з прокурором, повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_3 .

Заявник вважає, що вказане повідомлення про підозру є необґрунтованим та незаконним і не підтверджується достатніми і допустимими доказами, які в сукупності і взаємозв`язку можуть доводити наявність інкримінованого складу злочину.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав, ппросив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, просить відмовити в задоволення скарги.

Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов наступного.

Пунктом 10 частини 1статті 303 КПК України передбачено право підозрюваного, його захисником чи законним представником оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Встановлено, що слідчим слідчого відділу ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000190 від 14.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

З матеріалів скарги вбачається, що 15.11.2024 року слідчим СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 , було складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Про підозру ОСОБА_3 повідомлено, шляхом вручення копії письмового повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки о 11 год. 52 хв. 15.11.2024 року, права підозрюваному оголошені та роз`яснені.

Відтак, з 15.11.2024 року ОСОБА_3 набув процесуального статусу підозрюваного.

Із поданої скарги вбачається, що підставою для її задоволення заявник вважає, те що підозра необґрунтована на незаконна.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України; порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278 КПК Україн; випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України; зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбаченістаттею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Згідно ст. 89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

За своїм змістом повідомлена 15.11.2024 року ОСОБА_3 підозра відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності вірогідних та достатніх доказів, щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України для повідомлення такій особі про підозру.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя робить висновок про відсутність підстав для визнання повідомлення про підозру незаконним та необґрунтованим.

Крім того, відповідно до вимог частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.

В своїй скарзі заявник просить визнати дії слідчого щодо повідомлення про підозру незаконними, що не передбачено вимогами вказаної норми.

З урахуванням наведеного, виходячи з того, що при повідомленні про підозру ОСОБА_3 органом досудового розслідування були дотримані вимоги положень ст.276-278 КПК України, слідчий суддя вважає скаргу безпідставною та відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконні дії слідчого слідчого відділу ВП №1 Баштанського РУП ГУНП в Миколаївській області щодо повідомлення про підозру за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною статті 336 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 13:00 год. 30.12.2024 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1