Справа №: 398/4304/24
провадження №: 1-кп/398/406/24
ВИРОК

Іменем України

"12" грудня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області матеріали обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0001056 від 09.06.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Марто-Іванівка міста Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2024 близько 18 години 30 хвилин, точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, навпроти магазину «Веснянка», який розташований між вулицею Айвазовського навпроти будинку №31 та будинком №109 по пр. Соборному. Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_5 та раніше йому незнайомим ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, який переріс в бійку через провокуючу поведінку ОСОБА_5 .

При цьому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, направлений на спричинення особі тілесних ушкоджень, обравши знаряддям вчинення злочину розкладний ніж, що має ознаки колючо-ріжучого предмету, який мав при собі в кишені шортів та взявши його в праву руку, діючи умисно, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс один цілеспрямований удар ножем точково в область шиї справа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим відповідно до висновку експерта №70 від 17.06.2024 судово-медичної експертизи спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: травми шиї справа рана передньо-бічної поверхні шиї справа та пошкодження м`язів шиї, правої долі щитоподібної залози, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень які викликали тривалий розлад здоров`я на термін понад 21 добу.

Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, забравши знаряддя вчинення злочину з собою, а потерпілого ОСОБА_6 працівниками швидкої допомоги доставлено до КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради для надання медичної допомоги.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, надав показання, відповідно до яких фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не оспорював, оскільки в ньому все викладено правильно, і пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті, зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить призначити покарання на розсуд суду.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши показання обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, доведена повністю.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Марто-Іванівкаміста Олександрія, громадянин України, із середньою освітою, не одружений, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, офіційно не працює, раніше не судимий.

Згідно з досудовою доповіддю ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюється як середній та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, однак відповідно до довідки КП "Центральна міська лікарня м.Олександрії" має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ефедрону. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Дослідивши інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, встановлено, що проблемними питаннями, на які повинні бути спрямовані заходи впливу, є контроль над поведінкою та мисленням, психічний стан, вживання алкоголю та наркотичних засобів. Орган пробації вважає, що у разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, є доцільним покладання на правопорушника додаткового обов`язку, а саме: виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою: «Подолання агресивної поведінки».

Згідно з довідкою КП "Центральна міська лікарня м.Олександрії" від 23.07.2024 № 426 ОСОБА_5 знаходиться на обліку в лікаря-нарколога з приводу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання ефедрону. Синдром залежності з 2001 року. За довідкою КНП "Олександрійська психіатрична лікарня КОР" від 23.07.2024 ОСОБА_5 у КНП "Олександрійська психіатрична лікарня КОР" не спостерігається, за допомогою не звертався.

За довідкою-характеристикою від 09.10.2024, виданою ПП "Житло-Сервіс-2", за місцем проживання на ОСОБА_5 нарікань від сусідів не поступало, дати об`єктивну характеристику немає можливості.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений визнає свою вину, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює свої дії.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі у межах передбаченої ч.1 ст. 122 КК України санкції.

Дійшовши висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд не вбачає підстав до призначення більш м`якого виду покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 122 КК України, та застосування положень ст. 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, оскільки таке покарання не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Разом з тим, враховуючи зазначені вище відомості, які характеризують особу обвинуваченого, належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, відношення обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, висновки досудової доповіді, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до обвинуваченого доцільно застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк, з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

У кримінальному провадженні прокурор Олександрійської окружної прокуратури заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в розмірі 10 342 грн 98 коп. Обвинувачений позов визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується цивільний позов, на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, з`ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з довідки-розрахунку КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради про розмір фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння вартість витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 за період з 08.06.2024 до 14.06.2024 склала 10 342 (десять тисяч триста сорок дві) гривні 98 коп.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За таких обставин, суд вважає цивільний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

Цивільний позов прокурора Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради (, UA0027792 в ГУ ДКСУ в Кіровоградській області) витрати, понесені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 10 342 (десять тисяч триста сорок дві) гривні 98 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.06.2024 на металевий складний ніж з дерев`яними вставками на руків`ї, коричневого кольору, який упаковано до паперового конверту за підписом всіх учасників слідчої дії, вилучений в ході огляду місця події, який зберігається в камері збереження речових доказів при Олександрійському РВП.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- металевий складний ніж з дерев`яними вставками на руків`ї, коричневого кольору, який упаковано до паперового конверту, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- три змиви РБК біля магазину з асфальтної поверхні, які упаковано до трьох паперових конвертів, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП - знищити;

- медичну картку № 6464 від 08.06.2024 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку було передано на зберігання до КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради - залишити в КП «Центральна міська лікарня м. Олександрії» Олександрійської міської ради.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7