Справа №443/1392/24
Провадження №1-кп/443/30/25
ВИРОК

іменем України

15 січня 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним №0000133 від 05.06.2024) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Колінківці Хотинського району Чернівецької області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_3 04.06.2024 близько 23 годин 30 хвилин рухаючись автомобільним шляхом національного значення Н09 сполученням «Львів-Івано-Франківськ-Мукачево» у напрямку м.Львів, поблизу житлового будинку №8 по вул. Львівській у с. Баківці Бібрської ТГ Львівського району Львівської області, керуючи технічно справним автомобілем марки «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого перебував пасажир ОСОБА_5 , порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зокрема пункти 12.1., 12.3., 12.4., 12.9. «б» та 19.3. ПДР України, які виразилися в тому, що він був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, при виникненні небезпеки для руху, для виявлення якої не було завад технічного характеру, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, рухався у населеному пункті із швидкістю більше 50 км/год, при засліпленні, викликаного світлом фар зустрічного транспортного засобу, не зупинився не змінюючи смуги руху, не справився з керуванням автомобіля, внаслідок чого автомобіль виїхав на праве узбіччя дороги за напрямом свого руху та зіткнувся з нерухомою опорою у вигляді металевого парапету.

У результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 пасажир автомобіля марки «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №105/2024, отримала тілесні ушкодження, а саме: відкритий перелом діафіза великогомілкової кістки, який відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення, відкритий перелом малогомілкової кістки, який відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалого розладу здоров`я, а також садна, синці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений частина 2 статті 286 КК України.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що складений слідчим слідчого відділення № 2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 та затверджений прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_7 .

Під час виступу у судових дебатах прокурор вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, доведена повністю.

Показання потерпілої ОСОБА_5 , дані нею у судовому засіданні.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала показання, за змістом яких вона разом з ОСОБА_3 рухалася на автомобілі, яким керував останній. У певний момент вона побачила транспортний засіб, який рухався їм на зустріч з увімкненими фарами дальнього світла, які їх засліпляли. З метою уникнення зіткнення ОСОБА_3 виїхав на узбіччя, де відбулося зіткнення їхнього автомобіля з парапетом. Унаслідок цього зіткнення вона отримали тілесні ушкодження. Окрім цього, зазначила, що жодних претензій до ОСОБА_3 не має.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , дані ним у судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, за змістом яких він повністю підтримує показання потерпілої, які відповідають дійсним обставинам, що мали місце. Критично оцінює свої дії та щиро розкаюється у вчиненому. Окрім цього, зазначив, що він є інвалідом другої групи, йому важко пересуватися самостійно і автомобіль необхідний для швидкого доїзду з села до лікарні.

Висновки.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважає на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив з необережності кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений одружений, є особою з інвалідністю (другої групи), на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, зокрема, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки та є особою з інвалідністю, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, а також взявши до уваги фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, форму вини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки та є особою з інвалідністю, а також зважаючи на посткримінальну поведінку обвинуваченого (активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), яка є позитивною та свідчить про готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене діяння, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_3 з необережності. Також, суд зважає на те, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю і можливість керування транспортними засобами необхідна йому для своєчасного отримання медичної допомоги. Окрім цього, суд бере до уваги думку потерпілої, яка не має до ОСОБА_3 жодних претензій. Відтак, враховуючи наведені обставини у своїй сукупності, суд доходить переконання про відсутність необхідності призначення ОСОБА_3 зазначеного додаткового покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід скасувати.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: транспортний засіб автомобіль марки «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 11 359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн 20 коп.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 07.06.2024 (справа №449/815/24) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку (його повний текст) негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1