Справа №345/6673/24
Провадження № 1-кп/345/119/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000210 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яворівка Калуського району Івано-Франківської області, жителя та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , розлученого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, громадянина України, за ч.1 ст.164 КК України

в с т а н о в и в:

що ОСОБА_5 вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Так, рішенням Калуського міськрайонного суду ІваноФранківської області від 17.05.2019 року справа № 345/756/1, провадження № 2/345/570/2019, ухвалено стягувати із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.02.2019 року.

На підставі вищевказаного рішення, Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист у справі №345/756/19 від 17.05.2019 про стягнення із ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_4 , аліментів на утримання дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.02.2019 та до досягнення ними повноліття.

ОСОБА_5 , достовірно знаючи про вказане рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківській області від 17.05.2019, яке набрало законної сили 18.06.2019, не маючи наміру сплачувати аліменти та діючи у порушення ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно яких виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток та утримання дитини і батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання; створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, усвідомлюючи, що він злісно ухиляється від сплати коштів (аліментів) і бажаючи цього, у період з березня 2023 року по листопад 2024 року кошти на утримання неповнолітніх дітей не надавав, заходів до погашення заборгованості по сплаті аліментів, не вживав, в той же час отримував доходи та мав можливість сплачувати аліменти.

Так, у період з 01 квітня 2024 року по 28 травня 2024 року ОСОБА_5 , працюючи у КП «Калушавтодор» Калуської міської ради та отримуючи дохід в розмірі 15146,12 грн., та з 04 квітня 2024 року по 30 квітня 2024 року працюючи у ТзОВ «Спецтехресурс» за строковим трудовим договором за сумісництвом та отримуючи дохід в розмірі 20627,88 грн., кошти на утримання неповнолітніх дітей (аліменти) не надавав, заходів до погашення заборгованості по сплаті аліментів, не вживав, а отримані доходи витрачав на власні потреби.

ОСОБА_5 , маючи можливість сплачувати кошти (аліменти) на утримання дітей, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно у період з березня 2023 по листопад 2024 року злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дитини, визначені рішенням суду кошти не сплачував, внаслідок чого допустив заборгованість у сумі 97528,22 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав та пояснив, що у шлюбі, який тривав п`ять років, у них народилося троє дітей. Аліменти не платив, оскільки не мав змоги. Спочатку працював на сезонних роботах в «Буковелі», там впав з риштування. Через отримані травми, йому проводили операцію. Пізніше працюючи у КП «Калушавтодор» поїхав на будівництво військових укріплень. Через деякий час захворів, тому не міг сплачувати аліменти. Зобов`язується в майбутньому сплачувати аліменти та по мірі можливості погашати заборгованість, яка утворилась. У вчиненому розкаявся. Просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що її колишній чоловік не платить аліменти, фактично дітей утримує її співмешканець. Просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 .

Суд, визнавши у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину у вчиненому і не бажає досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в процесі досудового слідства і прокурор не заперечує проти цього. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненому ним кримінальному правопорушенні (проступку) у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини справи.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття у вчиненому.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує його вік, стан здоров`я, а також те, що ОСОБА_5 , на ОСОБА_10 обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, позицію прокурора щодо міри покарання, яка просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, думку потерпілої та самого обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст.164 КК України з врахуванням обставин і наслідків кримінального правопорушення, оскільки його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 50, 65 КК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.1 ст.164 КК України та призначити покарання - 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Речові докази:

-копії матеріалів виконавчого провадження № 60334892, на 83 арк, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження №№0000210, залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Головуючий: