Номер провадження: 11-сс/813/1927/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2024 року про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 1 ст. 114 -1 КК України, в рамках кримінального провадження №0000809, внесеного до ЄРДР 06.11.2024 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , та змінено раніше застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, у розмірі 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить 1,362,600 /один мільйон триста шістдесят дві тисячі шістсот/ гривень.

Строк дії ухвали щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 52 днів у межах строку досудового розслідування і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 21.11.2024 року.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч.1 ст.114-1 КК України, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків. Крім того, з урахуванням характеру інкримінованого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану та пов`язаного із посяганням на основи національної безпеки України, на думку слідчого судді, розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатний забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, зокрема, захисник стверджує, що:

- підозра за ч. 1 ст. 114-1 КК України базується на тих же фактах, які викладені у підозрі за ч.2 ст. 369-2 КК України, та була повідомлена з метою тиску на підозрюваних та обрання відносно них найсуворішого запобіжного заходу;

- визначаючи розмір застави, суд не врахував реальний матеріальний стан підозрюваного;

- 13.11.2024 року до ОСОБА_8 вже було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він не порушував.

Посилаючись на викладене захисник просить скасувати ухвалу та залишити в дії попередню ухвалу від 13.11.2024 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового розгляду.

Захисник у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, ухвалу суду першої інстанції вважав законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Зі змісту ст. 194 КПК України вбачається, що запобіжний захід може бути застосований до особи виключно у випадку, якщо доведено обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 200 КПК України прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Запобіжний захід може бути змінений, коли це виправдовується обставинами справи, зумовленими виникненням нових обставин після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а також виявленням тих, які існували раніше, але про які не було відомо сторонам на час прийняття рішення про застосування запобіжного заходу. Тож, загальною вимогою щодо змісту клопотання про зміну запобіжного заходу є зазначення в ньому нових обставин, які не були предметом судового розгляду при застосуванні запобіжного заходу у порядку ст. 194 КПК України.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу підозрюваній слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів клопотання СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000809 від 06.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 11.11.2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме - одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

13.11.2024 року ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

20.11.2024 року ОСОБА_8 повідомлено зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч.1 ст.114-1 КК України.

Так, відповідно до клопотання на початку квітня 2024 року, більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, однак не раніше листопада 2023 року, ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_11 і невстановленою в ході досудового розслідування особою, біля КНП «Консультативно-діагностичний центр №20» за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 62 та повідомив про можливість впливу на прийняття рішення посадовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» за неправомірну вигоду, щодо встановлення та продовження відповідних груп інвалідності військово-зобов`язаним особам придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України з метою подальшого уникнення особами мобілізації.

ОСОБА_10 , будучи знайомим з ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_12 , працевлаштованою в КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» на посадах провідного бухгалтера та офісного працівника, діючи з корисливих мотивів запевнив ОСОБА_11 та невстановлену в ході досудового розслідування особу про наявність міцних зв`язків в КУ «ООЦМСЕ» та обіцяв вплинути, шляхом надання неправомірної вигоди, на прийняття рішення членами медико-соціальних експертних комісій, щодо встановлення та продовження відповідних груп інвалідності військово-зобов`язаним особам придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України з метою подальшого уникнення особами мобілізації. В свою чергу ОСОБА_11 повинен був забезпечити оформлення направлення на МСЕК за формою №088/о

В подальшому, ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення посадовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо встановлення та продовження відповідних груп інвалідності військово-зобов`язаним особам придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України з метою подальшого уникнення особами мобілізації, діючи з корисливих мотивів, в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше листопада 2023 року, вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_12 , працевлаштованою в КУ «ООЦМСЕ», обумовивши при цьому суму неправомірної вигоди для членів комісій МСЕК у розмірі 800 доларів США, для прийняття останніми рішення щодо встановлення відповідних груп інвалідності.

Так, відповідно до заздалегідь обумовленого злочинного плану, кожному з учасників злочинної групи відводились наступні ролі у скоєнні кримінального правопорушення:

- роль невстановленої в ході досудового розслідування особи, полягала в підшукуванні осіб придатних до проходження військової служби у Збройних Силах України, які бажають уникнути мобілізації та в цілому проходження служби у Збройних Силах України, отримання від них грошових коштів та здійснення розподілу коштів між всіма учасниками злочинного плану.

- роль ОСОБА_10 полягала в отриманні від ОСОБА_11 підготовленого пакету документів з направленням на МСЕК за формою 088/о на осіб, грошових коштів у розмірі 800 доларів США та передача вказаних документів і грошових коштів ОСОБА_8 , здійсненні комунікації з останнім та ОСОБА_11 у випадку виникнення проблемних питань, пов`язаних з медичною документацією, узгодженні дати та часу прибуття осіб на комісію.

- роль ОСОБА_8 полягала в отриманні від ОСОБА_10 грошових коштів та медичної документації та направлення на МСЕК за формою 088/о, з подальшою передачею їх своїй дружині ОСОБА_12 , та узгодженні дати та часу з ОСОБА_10 прибуття осіб на МСЕК.

- роль ОСОБА_12 полягала в отриманні від свого чоловіка ОСОБА_8 грошових коштів та медичної документації та направлення на МСЕК за формою 088/о, реєстрації медичної документації, розподілу грошових коштів у сумі 800 доларів США між членами комісії МСЕК за для прийняття останніми рішення щодо встановлення відповідних груп інвалідності за грошову винагороду. Згідно з посадовими інструкціями ОСОБА_12 не мала доступу до медичних документів, в тому числі направлень на МСЕК за формою 088/о.

У подальшому, у невстановлений під час проведення досудового розслідування час та місці, але не пізніше 01.12.2023 року, невстановлена особа, передав ОСОБА_11 медичну документацію на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з попередньо встановленим діагнозом «Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Кризовий перебіг» та грошові кошти у сумі 900 доларів США, з яких 100 доларів США були призначені для ОСОБА_11 як грошова винагорода за сприяння в оформленні направлення на МСЕК за формою 088/о.

В подальшому, після 29.12.2023, більш точний час встановити під час досудового розслідування не вдалось можливим, але не пізніше 03.01.2024, ОСОБА_11 передав медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та грошовими коштами у сумі 800 доларів США ОСОБА_10

ОСОБА_10 в свою чергу, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення посадовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо встановлення та продовження відповідних груп інвалідності військово-зобов`язаним особам придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України з метою подальшого уникнення особами мобілізації, діючи умисно, з корисливих мотивів заздалегідь визначеній ролі та плану, передав вказану медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та грошовими коштами у сумі 800 доларів США ОСОБА_8 , який в свою чергу передав їх своїй дружині ОСОБА_12 .

Продовжуючи, реалізацію спільного злочинного умислу ОСОБА_12 , отримавши від свого чоловіка ОСОБА_8 , медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та грошові кошти у сумі 800 доларів США, зареєструвала 03.01.2024 року направлення на МСЕК за формою 088/о на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передала грошові кошти у сумі 800 доларів США членам та голові комісії обласного МСЕК №2, до якої входили: голова МСЕК ОСОБА_14 та члени комісії ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які в свою чергу того ж дня склали акт огляду МСЕК №134 від 03.01.2024 та винесли рішення про продовження ІІ-ї групи інвалідності ОСОБА_13 на два роки.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 своїми діями вчинили вплив на прийняття рішення посадовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» про продовження ІІ-ї групи інвалідності ОСОБА_13 на два роки.

Крім цього, у невстановлений під час проведення досудового розслідування час та місці, але не пізніше 27.02.2024 року, невстановлена особа передав ОСОБА_11 медичну документацію на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з попередньо встановленим діагнозом «Дисциркуляторна енцефалопатія 2 ст., декомпенсація, кризового перебіг, гіпертензійно-лікворний синдром середнього ступеня вираженості, часті кризові стани важкого ступеня. Наслідки ТІА 12.03.18г., 16.11.21р. Гіпертонічна хвороба 2-3 ст., 3 ст.,ризик 3. Церебральний атеросклероз. Хронічна церебральна венозна дисфункція. Гіпертензивне серце. СН 1. Розповсюджений остеохондроз хребта. Спондилоартроз. Хронічний правобічний радикуліт S1, стійкий больовий синдром, рефлекторно-тонічні порушення, порушення функції статики i динаміки хребта. ОД. Змішаний астигматизм високого ступеня. ОС. Змішаний астигматизм слабкому ступені. Ангіопатія судин сітківки 1-2 ст. МКЛ. Хронічний пієлонефрит. Хронічний простатит» та грошові кошти у сумі 900 доларів США, з яких 100 доларів США були призначені для ОСОБА_11 , як грошова винагорода за сприяння в оформленні направлення на МСЕК за формою 088/о.

В подальшому, після 01.03.2023, більш точний час встановити під час досудового розслідування не вдалось можливим, але не пізніше 03.01.2024, ОСОБА_11 передав медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та грошовими коштами у сумі 800 доларів США ОСОБА_10

ОСОБА_10 в свою чергу, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення посадовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо встановлення та продовження відповідних груп інвалідності військово-зобов`язаним особам придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України з метою подальшого уникнення особами мобілізації, діючи умисно, з корисливих мотивів заздалегідь визначеній ролі та плану, передав вказану медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та грошовими коштами у сумі 800 доларів США ОСОБА_8 , який в свою чергу передав їх своїй дружині ОСОБА_12 .

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу ОСОБА_12 , отримавши від свого чоловіка ОСОБА_8 , медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та грошові кошти у сумі 800 доларів США, зареєструвала 12.03.2024 року направлення на МСЕК за формою 088/о на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передала грошові кошти у сумі 800 доларів США членам та голові комісії Київській міжрайонній МСЕК, до якої входили: голова МСЕК ОСОБА_18 та члени комісії ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які в свою чергу того ж дня склали акт огляду МСЕК №677 від 12.03.2024 та винесли рішення про продовження ІІІ-ї групи інвалідності ОСОБА_17 на один рік.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 своїми діями вчинили вплив на прийняття рішення посадовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» про продовження ІІІ-ї групи інвалідності ОСОБА_17 на один рік.

Крім цього, у невстановлений під час проведення досудового розслідування час та місці, але не пізніше 13.06.2024 року, невстановлена особа, передав ОСОБА_11 медичну документацію на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з попередньо встановленим діагнозом «Двобічний коксартроз зправа ІІІ ст. зліва ІІ ст. Асептичний некроз голівки стегнової кістки зправа. Комбінована контрактура правого кулькового суглобу» та грошові кошти у сумі 900 доларів США, з яких 100 доларів США були призначені для ОСОБА_11 , як грошова винагорода за сприяння в оформленні направлення на МСЕК за формою 088/о.

В подальшому, після 22.06.2024, більш точний час встановити під час досудового розслідування не вдалось можливим, але не пізніше 10.09.2024, ОСОБА_11 , передав медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та грошовими коштами у сумі 800 доларів США ОСОБА_10

ОСОБА_10 в свою чергу, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення посадовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо встановлення та продовження відповідних груп інвалідності військово-зобов`язаним особам придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України, з метою подальшого уникнення особами мобілізації, діючи умисно, з корисливих мотивів, заздалегідь визначеній ролі та плану, передав вказану медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та грошовими коштами у сумі 800 доларів США ОСОБА_8 , який в свою чергу передав їх своїй дружині ОСОБА_12 .

Продовжуючи, реалізацію спільного злочинного умислу ОСОБА_12 , отримавши від свого чоловіка ОСОБА_8 , медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та грошові кошти у сумі 800 доларів США, зареєструвала 10.09.2024 року направлення на МСЕК за формою 088/о на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та передала грошові кошти у сумі 800 доларів США членам та голові комісії Центральної міжрайонній МСЕК, до якої входили: голова МСЕК ОСОБА_22 та члени комісії ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які в свою чергу того ж дня склали акт огляду МСЕК №1624 від 10.09.2024 та винесли рішення про встановлення ІІІ-ї групи інвалідності ОСОБА_21 на один рік.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 своїми діями вчинили вплив на прийняття рішення посадовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» про встановлення ІІІ-ї групи інвалідності ОСОБА_21 на один рік.

Крім цього, у невстановлений під час проведення досудового розслідування час та місці, але не пізніше 26.07.2024 року, невстановлена особа, передав ОСОБА_11 медичну документацію на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з попередньо встановленим діагнозом «Посттравматична та дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. (ЧМТ, забій головного мозку, перелом потиличної кістки, субдуральна гематома - 2016р), з мікроознаками органічного враження ЦНС, лівобічною пірамідною недостатністю, стійким гіпертензіоно-лікворним синдромом з частими лікворо-динамічними церебральними кризами (середньо-тяжкий, тяжкий перебіг), вираженим вестибуло-тактичним та цефалгічним синдромами, судомний синдром з генералізованними судомними нападами, порушення когнітивних функцій (MMSE Органічний емоційно-лабільний розлад» та грошові кошти у сумі 900 доларів США з яких 100 доларів США були призначені для ОСОБА_11 , як грошова винагорода за сприяння в оформленні направлення на МСЕК за формою 088/о.

В подальшому, після 26.07.2024, більш точний час встановити під час досудового розслідування не вдалось можливим, але не пізніше 09.09.2024, ОСОБА_11 , передав медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та грошовими коштами у сумі 800 доларів США ОСОБА_10

ОСОБА_10 в свою чергу, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення посадовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо встановлення та продовження відповідних груп інвалідності військово-зобов`язаним особам придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України з метою подальшого уникнення особами мобілізації, діючи умисно, з корисливих мотивів заздалегідь визначеній ролі та плану, передав вказану медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та грошовими коштами у сумі 800 доларів США ОСОБА_8 , який в свою чергу передав їх своїй дружині ОСОБА_12 .

Продовжуючи, реалізацію спільного злочинного умислу ОСОБА_12 , отримавши від свого чоловіка ОСОБА_8 медичну документацію разом з заповненою формою 088/о на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та грошові кошти у сумі 800 доларів США, зареєструвала 09.09.2024 року направлення на МСЕК за формою 088/о на ім`я ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та передала грошові кошти у сумі 800 доларів США членам та голові комісії Центральної міжрайонній МСЕК, до якої входили: голова МСЕК ОСОБА_18 та члени комісії ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які в свою чергу склали акт огляду МСЕК №1842 від 16.03.2024 та винесли рішення про встановлення ІІІ-ї групи інвалідності ОСОБА_25 на один рік.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 своїми діями вчинили вплив на прийняття рішення посадовими особами КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» про встановлення ІІІ-ї групи інвалідності ОСОБА_25 на один рік.

Крім того, на початку квітня 2024 року, більш точного часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, однак не раніше листопада 2023 року, ОСОБА_10 , діючи у групі із ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та невстановленою в ході досудового розслідування особою вступили в злочинну змову, направлену на вчинення кримінально-протиправного діяння направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, розробили єдиний злочинний план, який полягав у звільненні осіб призовного віку від обов`язку проходити військової служби в Збройних силах України та інших військових формуваннях в особливий період, шляхом оформлення відповідних груп інвалідності поза межами законного порядку, із забезпеченням чіткої комунікації задля здійснення безперешкодного створення фіктивних документів необхідних для отриманням відповідного направлення на МСЕК форми № 088/о з гарантією подальшого підтвердження інвалідності.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_10 залучив ОСОБА_11 , який в свою чергу повинен був забезпечити підготовлення пакету документів з направленням на МСЕК за формою 088/о на ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який являвся діючим військовослужбовцем (матросом) в/ч НОМЕР_1 .

Так, відповідно до заздалегідь обумовленого злочинного плану кожному з учасників, злочинної групи відводились наступні ролі у скоєнні кримінального правопорушення:

- роль невстановленої в ході досудового розслідування особи, полягала в підшукуванні осіб придатних до проходження військової служби у Збройних Силах України, які бажають уникнути мобілізації та в цілому проходження служби у Збройних Силах України, або військовослужбовців, які бажають бути списаними з війської служби за станом здоров`я, отримання від них грошових коштів та здійснення розподілу коштів між всіма учасниками злочинного плану.

- роль ОСОБА_10 полягала в отриманні від ОСОБА_11 підготовленого пакету документів з направленням на МСЕК за формою №088/о на осіб, грошових коштів у розмірі 800 доларів США та передача вказаних документів і грошових коштів ОСОБА_8 , здійсненні комунікації з останнім та ОСОБА_11 у випадку виникнення проблемних питань, пов`язаних з медичною документацією, узгодженні дати та часу прибуття осіб на комісію.

- роль ОСОБА_8 полягала в отриманні від ОСОБА_10 грошових коштів та медичної документації та направлення на МСЕК за формою №088/о з подальшою передачею їх своїй дружині ОСОБА_12 та узгодженні дати та часу з ОСОБА_10 прибуття осіб на МСЕК.

- роль ОСОБА_12 полягала в отриманні від свого чоловіка ОСОБА_8 , грошових коштів та медичної документації та направлення на МСЕК за формою №088/о, реєстрації медичної документації, розподілу грошових коштів у сумі 800 доларів США між членами комісії МСЕК за для прийняття останніми рішення щодо встановлення відповідних груп інвалідності за грошову винагороду. Згідно з посадовими інструкціями ОСОБА_12 не мала доступу до медочних документів, в тому числі направлень на МСЕК за формою 088/о.

У подальшому, у невстановлений під час проведення досудового розслідування час та місці, але не пізніше 20.08.2024 року, невстановлена особа, передав ОСОБА_11 медичну документацію на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з попередньо встановленим діагнозом «Хронічна судинномозкова недостатність І-ІІІст., змішаного ґенезу у вигляді розсіяної вогнищевої симптоматики, вести було-тактичного, це ребро-астенічний синдром, з незначним порушенням функцій ЦНС» та грошові кошти у сумі 900 доларів США, з яких 100 доларів США були призначені для ОСОБА_11 , як грошова винагорода за сприяння в оформленні направлення на МСЕК за формою №088/о.

В подальшому, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на перешкоджання законній діяльності Збройних сил України та збройних формувань шляхом встановлення відповідної групи інвалідності військовослужбовцю ОСОБА_26 , який проходить військову службу у Збройних Силах України, з метою подальшого списання за станом здоров`я, діючи умисно, з корисливих мотивів заздалегідь визначеній ролі та плану, передав медичну документацію разом з заповненою формою №088/о на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та грошовими коштами у сумі 800 доларів США ОСОБА_8 , який в свою чергу передав їх своїй дружині ОСОБА_12 .

Продовжуючи, реалізацію спільного злочинного умислу ОСОБА_12 , отримавши від свого чоловіка ОСОБА_8 , медичну документацію разом з заповненою формою №088/о на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та грошові кошти у сумі 800 доларів США, зареєструвала 20.08.2024 року направлення на МСЕК за формою №088/о та передала грошові кошти у сумі 800 доларів США членам та голові комісії обласного МСЕК №2, до якої входили: голова МСЕК ОСОБА_14 та члени комісії ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які в свою чергу 02.10.2024 склали акт огляду МСЕК №1406 від 02.10.2024 та винесли рішення про встановлення ІІІ-ї групи інвалідності ОСОБА_26 строком на один рік, що в подальшому дало змогу припинити військову службу.

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 своїми діями вчинили перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви №№ 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32, рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175).

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень прокурор надав серед іншого: протокол прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення від 18.11.2023 року, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_27 від 06.01.2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_28 від 01.03.2024 року, протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_29 від 23.10.2024 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15.10.2024 року, протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 17.09.2024 року, протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 08.11.2024 року, протокол огляду мобільного телефону від 26.10.2024 року, протокол огляду речей від 08.11.2024 року.

Оскільки на цій стадії встановлено нижчі критерії до стандарту доказування, які зобов`язують слідчого суддю з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність здійснення досудового розслідування та не передбачають обов`язку встановлення вини конкретної особи, на переконання апеляційного суду, у даному випадку сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів достатньо для формування стійкого переконання у причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 1 ст. 114 -1 КК України, тому підозра у вчиненні останньою зазначеного злочину є обґрунтованою.

Слід зазначити, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України в цілях застосування запобіжного заходу перевірялась слідчим суддею (ухвала від 13.11.2024 року у справі № 521/18525/24 ( провадження 1-кс/521/3512/24) та це рішення захист не оскаржував.

Щодо аргументу захисника про те, що відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114 -1 КК України, апеляційний суд зазначає, що на цьому етапі не здійснюється перевірка обґрунтованості підозри за стандартом доказування «поза розумним сумнівом», що є необхідною при постановленні вироку. Будь-які сумніви щодо наявності умислу (інших складових суб`єктивної сторони складу злочину) будуть перевірені судом при розгляді обвинувального акту по суті (у разі завершення досудового розслідування у відповідній формі), натомість, на теперішній час слідчий суддя лише вирішує питання щодо достатності певного обсягу зібраних доказів для переконання стороннього спостерігача у тому, що особа причетна до вчинення злочину та стосовно неї існують законодавчо встановлені підстави для застосування певного запобіжного заходу.

З наведених мотивів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та доводи захисту не спростовують цього висновку

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч.1 ст.177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) суд використовує для перевірки існування ризиків за ч.1 ст.177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного.

Як убачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених у мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені наступним:

- ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого корупційного злочину та тяжкого злочину проти основ національної безпеки, та, розуміючи, що за вчинення інкримінованих злочинів йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, останній, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. У справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

- враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні ( з якими особисто знайома підозрювана), а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку про існування достатньої ймовірності ризику впливу підозрюваного на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- враховуючи характер інкримінованих кримінальних правопорушень в умовах повномасштабної збройної агресії проти України, обумовлюють наявність значного суспільного інтересу у цьому кримінальному провадженні, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

З урахуванням наведеного, саме тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що слідчий суддя відповідно до вимог КПК України визначив розмір застави, який не перетворив обраний підозрюваному запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідчий суддя дійшов висновку, що розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження.

ЄСПЛ у рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. При цьому ЄСПЛ також наголошує, що якщо на карту поставлене право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, влада повинна приділяти питанню встановлення відповідного розміру застави таку ж увагу, якби це стосувалося обґрунтування необхідності тримання особи під вартою. У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, з одного боку розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Так, при визначенні розміру застави як альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя враховував: тяжкість та характер кримінальних правопорушень в якому підозрюється ОСОБА_8 , зокрема, нетяжкого умисного корупційного злочину та тяжкого злочину проти основ національної безпеки; обставини кримінальних правопорушень, які на даний час відповідають стандарту доведення «обґрунтована підозра» - вимагання неправомірної вигоди за вплив на посадових особам КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо прийняття рішення про встановлення та продовження відповідних груп інвалідності військово-зобов`язаним особам придатним до проходження військової служби у Збройних Силах України з метою подальшого уникнення особами мобілізації, що в умовах воєнного стану призводить до втрати обороноздатності, підриває бойовий дух серед військових, поширює зневіру серед населення; роль останнього у їх вчиненні; індивідуальні особливості підозрюваного; майновий стан підозрюваного.

Таким чином, слідчим суддею обґрунтовано визначено заставу, розмір якої, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, не є завідомо непомірним для підозрюваної та зможе гарантувати належне виконання особою процесуальних обов`язків.

Також належить прийняти до уваги практику ЄСПЛ, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2024 року про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 1 ст. 114 -1 КК України, в рамках кримінального провадження №0000809, внесеного до ЄРДР 06.11.2024 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4