Справа №766/7784/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

Представника заявника адвоката ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5

розглянувши клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Херсон» про скасування арешту майна

встановила:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Херсон» звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді 20.10.2020 на вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 318,3 кв.м., розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого, буд.38.

Обґрунтування клопотання:

В провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0001437 від 01.05.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 жовтня 2020 року задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Херсонській області, накладено арешт на майно, а саме: на вбудовані нежитлові приміщення, загальною площею 318.3 кв. м, розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого, буд. 38, та на 52/100 частки права власності на квартиру, розташовану за адресою: м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого, буд. 38, які належать ОСОБА_6 , із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Вказані об`єкти нерухомого майна, як на час накладення арешту так і станом на сьогоднішній день належать на праві приватної власності ТОВ «Прайд Херсон», що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з п. 16-1 статті 3 КПК, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування вважається особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

До цієї категорії можна віднести значну кількість суб`єктів кримінальних процесуальних відносин, зокрема: третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Вважаю, що вказаний вище арешт із забороною використання об`єкту нерухомого майна, який є чинним понад 3 (три) календарних роки!!! прямо суперечить завданню кримінального провадження і невиправдано порушує законні права та інтереси скаржника, з огляду на наступне:

Як свідчать матеріали кримінальної справи (виписка з ЄРДР, заява про вчинення кримінального правопорушення, постанова про визнання речовими доказами і т. ін..), відносно ТОВ «Прайд Херсон» та й посадових осіб органом досудового розслідування кримінального провадження не відкривалося та не повідомлялося про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених особливою частиною КК України, ТОВ «Прайд Херсон», та її посадові особи не є підозрюваними чи обвинуваченими, або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого, або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Як вбачається з обставин справи заявником досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001437 є ОСОБА_7 , який зазначає, що 16.04.2020 під час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна він був введений в оману з боку покупця ОСОБА_6 , який начебто не здійснив розрахунку за придбане майно, а потерпілий лише частково здійснив дії, направлені на перехід права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна. Реєстрація прав на нерухоме майно за ОСОБА_6 відбулась у протиправний спосіб.

В той же час, потерпілий понад календарний місяць не звертався до правоохоронних органів з приводу шахрайських дій та вибуття із власності майна поза його волею.

Приватний нотаріус надав пояснення, відповідно до яких ОСОБА_7 здійснив весь обсяг дій, направлених на перехід права власності на нерухоме майно.

Органом досудового розслідування ігнорується обов`язок щодо направлення добровільно наданих договорів на почеркознавчу експертизу з метою встановлення правдивості показів заявника.

Заявник у кримінальному провадженні ухиляється від добровільного надання зразків свого підпису для проведення почеркознавчої експертизи, водночас слідчий ігнорує свої обов`язки щодо отримання доступу до вільних зразків підпису заявника.

Заявник вважає, що слідчий лише проводить дії, які мають на меті приховати реальну бездіяльність у досудовому розслідуванні і не мають на меті встановленні істини по даній справі.

Слідчий проігнорував інформацію надану співробітником НДЕКЦ у м. Херсон, що зразки підпису, надані заявником у даному кримінальному провадженні, вочевидь йому не належать і взагалі були зроблені особою жіночої статі.

Процесуальним керівником бездіяльність слідчого ігнорується, більше того, процесуальне керівництво фактично не відбувається, прокурором взагалі не надаються вказівки, та не перевіряється стан досудового розслідування, не вживаються заходи щодо дотримання розумних строків досудового розслідування та забезпечення прав і інтересів інших осіб.

Будь-які слідчі дії з початку 2021 року взагалі не проводились. Будь-які дії потерпілого направлені на відновлення своїх майнових прав ним не здійснюються.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (відповідно до рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льоннрот проти Швеції», пп. 69 1 73, Series А № 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорцій не співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, фактичні обставини кримінального провадження вказують на відсутність події кримінального правопорушення, оскільки поведінка потерпілого явно не відповідає тим обставинам, на які він посилається, а надання для проведення експертизи зразків підпису третіх осіб взагалі є окремим складом кримінального правопорушення..

20.10.2020, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування про накладення арешту, слідчий суддя виходив з того, що об`єкти нерухомого майна належать ОСОБА_6 , проігнорувавши той факт, що на момент розгляду, а саме з 13.10.2020, нежитлові приміщення, загальною площею 318.3 кв. м. розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого, буд. 38, належать на праві приватної власності ТОВ «Прайд Херсон».

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001437 здійснюється з 01.05.2020, разом з тим за вказаний проміжок часу, органом досудового розслідування не надано належних даних для висновку про наявність підстав, які б виправдали тривале тримання належного ТОВ «Прайд Херсон» майна під арештом.

Тобто, право ТОВ «Прайд Херсон» на мирне володіння, розпоряджання та користування належним йому нерухомим майном з 20.10.2020 є обмеженим державою, що повністю блокує ведення господарської діяльності та призводить до невиправданих матеріальних втрат.

Заявник звертає увагу на те, що ТОВ «Прайд Херсон», протягом 2020-2024 року вже тричі зверталось з клопотаннями про скасування арешту майна, обґрунтовуючи їх, зокрема, невиправданим втручанням в право мирного володіння і розпоряджання нерухомим майном. Однак такі клопотання були залишені без задоволення. Відмову у задоволенні попередніх клопотань суд обґрунтовував необхідністю проведення слідчих розшукових дій з боку органу досудового розслідування.

Проте, будь-яких процесуальних дій органом досудового розслідування, з моменту розгляду попереднього клопотання про скасування арештів, здійснено не було.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.05.2015 Справа «Холодков і Холодкова проти України» (заява №29697/08) міжнародна судова інстанція дійшла висновку, що складовою частиною ефективності розслідування є його оперативність і розумна швидкість.

З огляду на викладене, можна констатувати, що арешт майна триває протягом тривалого часу, будь-яких даних про необхідність проведення додаткових досліджень або дій пов`язаних з арештованим майном, у обвинувачення відсутнє, орган досудового розслідування тривалий час обмежує законні права власника та не вживає заходів на ефективне здійснення досудового розслідування, потерпілий ухиляється від повноцінного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а тому вважаю, що подальший арешт майна, як ступінь втручання у права і свободи заявника не виправдовує потреби кримінального провадження, відтак потреба в його подальшому застосування відпала, в зв`язку з чим накладені арешти підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження обєктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких обєктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У судовому засіданні представник заявника підтримав клопотання. Просив суд його задовольнити.

Слідчий з прокурором у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, обґрунтовуючи заперечення передчасністю клопотання та необхідністю проведення низки слідчих дій у кримінальному провадженні.

Крім того, прокурор ОСОБА_8 направив до суду заперечення, в яких просив повернути клопотання заявнику, пославшись на те, що клопотання не підсудне Херсонському міському суду з огляду на те, що відповідно до Наказу начальника ГУНП в Херсонській області ід 15.05.2023 «Про визначення місця дислокації слідчого управління ГУНП В Херсонській області» місцем дислокації слідчого управління визначено за адресою: місто Миколаїв, вул. Біла, 44, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Заводського районного суду міста Миколаєва.

Частиною 1 ст. 38 КПК України передбачено, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Отже, слідче управління ГУНП в Херсонській області є органом досудового розслідування.

Частина 2 ст. 132 КПК України визначає підсудність розгляду справ за клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (у тому числі про тимчасовий доступ до речей і документів), а саме: клопотання подається до суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Тимчасова зміна місця розташування органу досудового розслідування за наказом керівника цього органу не змінило територіальну юрисдикцію органу досудового розслідування, визначену законом КПК України, рівно як і територіальну юрисдикцію Херсонського міського суду Херсонської області. Адже зміна місця дислокації слідчого управління ГУНП в Херсонській області не змінило підслідність кримінальних правопорушень, визначених ст.218 КПК України.

Таким чином, клопотання про скасування арешту майна підсудне слідчому судді Херсонського міського суду Херсонської області.

Заслухавши пояснення представника заявника, слідчого, прокурора, слідчий суддя дійшла наступного.

Слідчими слідчого управління ГУНП в Херсонській області розслідується кримінальне правопорушення за ч. 4 ст.191 КК України у кримінальному провадженні №0001437 від 01.05.2020.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 жовтня 2020 року накладено арешт на майно, а саме: на вбудовані нежитлові приміщення, загальною площею 318.3 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та на 52/100 частки права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , як на майно, яке належить ОСОБА_6 , із забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

У клопотанні заявник зазначає, що арештоване майно належить на праві приватної власності ТОВ «Прайд Херсон», що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Із зазначеного слідує, що майно, на яке накладено арешт є предметом кримінального правопорушення і відповідно спірним майном. Згідно пояснень учасників процесу та наданих ними документів, майно вибуло від попереднього власника не шляхом вчинення безпосередньо угоди про відчуження майна від одного власника до іншого, а шляхом передачі майна внаслідок корпоративних документів (рішень). Особа, від якої вибуло майно, заперечує підписи на відповідних документах. Досудове слідство триває, вчиняються слідчі та процесуальні дії (призначені експертизи, витребовуються зразки вільних підписів, тощо). Без вчинення визначених слідчих дій досудове слідство не може бути завершено. Суд погоджується з доводами слідчого та прокурора про об`єктивні труднощі у здійсненні досудового розслідування, викликані тимчасовою окупацією міста Херсона, перебування міста Херсона в зоні бойових дій та воєнним станом у країні.

Відповідно до частини 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні не було встановлено жодної із обставин, визначених ч.1 ст.174 КПК України, для скасування арешту майна.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто винив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Тільки за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства.

В даному кримінальному провадженні завдання, визначені ст.2 КПК України не виконані. Скасування арешту майна на даному етапі досудового розслідування може позбавити доцільності подальшого досудового розслідування, оскільки може вибути предмет кримінального правопорушення.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Прайд Херсон» у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді 20.10.2020 на вбудоване нежитлове приміщення, загальною площею 318,3 кв.м., розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Ярослава Мудрого, буд.38.

Ухвала у п`ятиденний строк після її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосереднього до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1