Справа № 463/2712/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1023/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 квітня 2025 року про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 в кримінальному провадженні

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04.04.2025 року задоволено скаргу підозрюваного ОСОБА_7 та скасовано повідомлення про підозру від 20.01.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №000526 від 22.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вище вказану ухвалу слідчого судді, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_7 ..

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог прокурор покликається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки доказами в кримінальному провадженні стверджується те, що директор ТзОВ «Завод решіткового настилу» ОСОБА_7 здійснює фінансово-господарську діяльність з державою-агресором рф під час дії в Україні воєнного стану, а тому слідчий з огляду на вимоги КПК України зобов`язаний був повідомити ОСОБА_7 про підозру та продовжити досудове розслідування з метою виконання завдання, передбаченого ст.2 КПК України. Також прокурор вказує, що кваліфікація дій ОСОБА_7 є неостаточною та може бути змінена в ході досудового розслідування. Крім цього, прокурор зазначає, що повідомлення ОСОБА_7 про підозру не спричинило для нього інших обмежень та останній набув більшого обсягу прав в кримінальному провадженні.

З огляду на вище вказане, сторона обвинувачення вважає, оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Відповідно до ч.2 ст.309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, частинами 1-3 ст.276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Відповідно до вимог ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Наведене в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Єврепейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Досліджуючи матеріали скарги судом апеляційної інстанції встановлено обґрунтованість висновків слідчого судді, зокрема те, що слідчий у повідомленні про підозру покликається на порушення ОСОБА_7 вимог закону, а саме: постанови КМУ №187 від 03.03.2022 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації», відповідно до якої установлено мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов?язань, кредиторами (стягувачами) за якими є російська федерація або такі особи (далі - особи, пов?язані з державою-агресором): громадяни Російської Федерації, крім тих, що проживають на території України на законних підставах; юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації; постанови КМУ №426 від 09.04.2022 «Про застосування заборони ввезення товарів з російської федерації», відповідно до якої заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з російської федерації; постанови КМУ №1076 від 27.09.2022 «Про заборону вивезення товарів з України на митну територію російської федерації», відповідно до якої заборонено вивезення за межі митної території України товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), торговельною країною та/або країною призначення яких є російська федерація.

Проте, незважаючи на наведене, у повідомленні про підозру ОСОБА_7 відсутні відомості про постачання ТОВ «ЗРН» товарів чи надання послуг юридичним особам, які створені та зареєстровані відповідно до законодавства російської федерації у період, починаючи з 24.02.2022, а також про сплату на користь таких суб?єктів грошових коштів, що давало би підстави стверджувати про порушення директором ТОВ «ЗРН» ОСОБА_7 яких-небудь нормативних заборон.

Також, у повідомленні про підозру взагалі відсутні відомості про те, чи вчинялися ТОВ «ЗРН» та ТОВ «ТД Стальпром» будь-які дії на виконання додаткових угод, укладених у період з 18.05.2022 по 14.08.2023, а йдеться лише про «підготовку», «підписання» та «надсилання, використовуючи засоби електронного листування» додаткових угод та листів. Також у повідомленні про підозру відсутні відомості про те, яким чином директор ТОВ «Завод решіткового настилу» ОСОБА_7 спрямовував свої зусилля на заподіяння істотної шкоди (потенційної або реальної критично важливим інтересам України у сфері національної (економічної) безпеки, та в чому виявлялася та вираховувалася така шкода.

Крім цього, слушними є висновки слідчого судді про те, що як викладено у повідомленні про підозру, ОСОБА_7 , як керівник ТОВ «ЗРН», шляхом укладення до договору із ТОВ «ТД Стальпром» №4 від 28.01.2020, який було підписано задовго до 24.02.2022, додаткової угоди №8 від 18.05.2022, угоди №9 від 11.08.2023 до Договору, трьохсторонньої додаткової угоди №11 від 04.08.2023 до Договору, Угоди про відступлення прав і обов?язків від 14.08.2023, навпаки свої зусилля спрямовує на виконання боржником грошових зобов`язань за Договором (контрактом), заборгованість якого становить 40786,74 Євро, тим самим намагається повернути ці кошти в Україну.

Також слідчий суддя досліджуючи доводи скарги на повідомлення про оголошення підозри ОСОБА_7 встановив, що посилання сторони обвинувачення на нібито порушення ОСОБА_7 постанови Кабінету Міністрів України №187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації» є повністю безпідставним, оскільки за змістом цього підзаконного акту ТОВ «Завод решіткового настилу» згідно із Договором є кредитором (стягувачем), а ТОВ «ТД Стальпром» (рф) - боржником.

Відсутність факту ведення ТОВ «ЗРН» господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором також підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме проведеним 27.11.2023 прокурором детального огляду папки-швидкозшивача (теки) зеленого кольору з написом «Експорт 2022», проведеним 29.11.2023 прокурором детального огляду папки-швидкозшивача (теки) зеленого кольору з написом «Контракти/експорт 2020- 2021», проведеним 05.12.2023 прокурором детальним оглядом журналу реєстрації укладених договорів ТОВ «Завод решіткового настилу», у яких відсутні докази ведення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора (детальний перелік документів у папках-швидкозшивачах (теках), огляд яких здійснювався прокурором, наведено у постанові прокурора про часткову відмову в задоволенні клопотання від 11.01.2024).

Відтак, у повідомленні про підозру відсутні відомості щодо спрямування зусиль ОСОБА_7 на заподіяння шкоди критично важливим інтересам України у сфері національної (економічної) безпеки, що становить основний безпосередній об?єкт кримінального правопорушення (злочину), відповідальність за який встановлена ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Більше того, питання дотримання вимог валютного законодавства по експортному зовнішньоекономічному контракту від 28.01.2020 №4, з урахуванням укладених до нього додаткових угод, було предметом перевірки ГУ ДПС у Львівській області, з результатом якої було складено довідку №13509/13-01-09-07-10/41336154.

Із вказаної довідки встановлено, що в процесу згаданої перевірки перевірено стан розрахунків за експортними операціями по згаданому договору та встановлено: «Станом на 18.02.2022 за даними бухгалтерського обліку підприємства (картка рахунку 362, оборотно-сальдова відомість по рахунку 362, картка рахунку 6812) обліковувалась дебіторська заборгованість в сумі 137633,48 євро з наступними граничними строками надходження грошових коштів 10000,00 евро - 13.01.2023, 27413,09 євро - 27.01.2023, 28292,48 євро - 30.01.2023, 19500,00 євро - 03.02.2023, 19500,00 евро - 10.02.2023, 32927,91 євро - 17.02.2023.

Грошові кошти надійшли від нерезидента ТОВ «тд стальпром» (російська федерація) на валютний рахунок ТОВ «Завод решіткового настилу» № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Кредобанк» (МФО 325365) на загальну суму 130000,00 євро (свіфт-повідомлення від 23.05.2022 в сумі 10000,00 євро, свіфт-повідомлення від 03.06.2022 в сумі 20000,00 євро, свіфт-повідомлення від 18.07.2022 в сумі 50000,00 євро, свіфт-повідомлення від 13.09.2022 в сумі 50000,00 євро), без порушення граничних строків розрахунків, а в сумі 7633,48 євро не надійшли.

На виконання умов експортного контракту від 28.01.2020 №4, укладеного з ооо «то стальпром» (російська федерація), ТОВ «Завод решіткового настилу» здійснено експорт частин металоконструкцій з чорних металів, що використовуються на цивільних промислових підприємствах (код товару ) згідно з митною декларацією від 19.02.2022 «UA209140/2022/014834 на суму 33153,26 євро. У митній декларації зазначено контракт від 28.01.2020 №4, інвойс від 18.02.2022 №506, нерезидент - ТОВ «но стальпром» (російська федерація) та банк - АТ «КРЕДОБАНК», код ЄДРПОУ 9807862, МФО 325365.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (із внесеними змінами, далі - Закон №2473-VIII), з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 (далі - Положення N?5), граничний строк надходження по даній експортній операції - 18.02.2023 року. У зв?язку з неможливістю виконання умов договору укладено додаткову угоду N?11 від 04.08.2023 до договору від 28.01.2020 №4.

На виконання умов даної додаткової угоди від 04.08.2023 №l1 до договору від 28.01.2020 №4 нерезидентом Spotfex Impex s.r.o. (Чеська Республіка) здійснено переказ коштів на валютний рахунок ТОВ «Завод решіткового настилу» № НОМЕР_1 відкритий в АТ «Кредобанк» (МФО 325365) на загальну суму 40786,74 євро (свіфт-повідомлення від 06.09.2023 в сумі 10500,00 євро та свіфт-повідомлення від 08.09.2023 в сумі 30286,74 євро).»

За результатами проведення перевірки Головне управління ДПС у Львівській області прийшло до висновку, що «Проведеною перевіркою ТОВ «ЗРН» не встановлено порушення частини 2 статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (із внесеними змінами), 3 урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 (із внесеними змінами), по експортному зовнішньоекономічному контракту від 28.01.2020 №4, укладеному з тов «но стальпром» (російська федерація), дата здійснення експортної операції - 19.02.2022 року».

Також слідчим суддею встановлено, що АТ «Кредобанк» здійснюючи фінансовий моніторинг платіжних операцій ТОВ «ЗРН», проводив аналіз операцій товариства, які проводилися 23.05.2022 року, 03.06.2022 року 18.07.2022 року та 13.09.2022 року на відповідність обмежень, які існували на момент здійснення операцій та здійснив їх зарахування тому, що вони відповідали чинному законодавству та не порушували обмеження, які діяли на момент здійснення зазначених операцій. Проте, жодних із згаданих дій повідомлення про підозру від 20.01.2025 не враховує.

Як наслідок слідчим суддею підставно констатовано, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 не містить жодних відомостей, у чому полягає здійснення господарської діяльність у взаємодії з державою-агресором, а висновок щодо здійснення такої діяльності ОСОБА_7 суперечить матеріалам кримінального провадження.

Більше того, під час дослідження висновків слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено того, що слідчий суддя скасовуючи повідомлення про підозру від 20.01.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №000526 від 22.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України вдався до оцінки доказів.

При цьому, суд апеляційної інстанції оцінюючи викладені формулювання органом досудового розслідування в повідомленні про підозру від 20.01.2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 , в якості стороннього спостерігача, не може прийти до розуміння в чому ж саме полягає господарська діяльність ОСОБА_7 як директора ТзОВ «Завод решітково настилу» в період з 18.05.2022 року по 14.08.2023 року у взаємодії з державою-агресором, хоча в самому повідомленні описані дії самого підприємства по стягненню заборгованості з підприємства держави-агресора.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.276, 277, 376, 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04 квітня 2025 року про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 в кримінальному провадженні залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: