УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року

м. Київ

справа № 461/1019/25

провадження № 51-967ск25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 ,

установив:

ОСОБА_4 звернулася до суду зі касаційною скаргою на судові рішення щодо неї, при цьому зазначила, що оскаржується 10 судових ухвал в кримінальних справах №№ 461/8522/24-к, 461/9116/24-к та 461/1019/25-к.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається судове рішення, що оскаржується. Касаційне скарження декількох судових рішень за різними кримінальними провадженнями нормами КПК України не передбачено. Також усупереч вимогам наведеної вище статті у касаційній скарзі не зазначено, які конкретно судові рішення ОСОБА_4 оскаржує до суду касаційної інстанції, що позбавляє суд можливості визначити предмет касаційного перегляду.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Частиною 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно керуватися положеннями ст. 433 КПК України, за якими суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Всупереч вищезазначеним нормам кримінального процесуального закону, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не наводить обґрунтування незаконності оскаржених нею судових рішень в контексті приписів статей 412-414 КПК України, обмежуючись лише загальним твердженням про порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні відповідати, серед іншого, положенням ст. 436 цього Кодексу.

У недотримання положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі не наведено вимог до суду касаційної інстанції, які би відповідали приписам ст. 436 КПК України, оскільки ОСОБА_4 просить лише скасувати судові рішення, проте не вимагає ні призначити новий розгляд в суді першої чи апеляційної інстанції, ні закрити кримінальне провадження, що, враховуючи приписи ч. 2 ст. 433 КПК України, унеможливлює визначення меж касаційного перегляду.

Також у порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копій оскаржених судових рішень, що унеможливлює з`ясування предмету касаційного оскарження та наявність підстав до відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 вказаного Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК України, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3