Справа № 141/9/22
Провадження №1-кп/141/1/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого - адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.08.2021 за № 0000276, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Коритня Монастирищенського району Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одружений, працює у ТОВ «Інжирінгова компанія «Гіпер» на посаді начальника бригади, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

28.08.2021 приблизно о 00:00 год, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 в порушення п. 2.3. п.п. А Правил дорожнього руху України, згідно з яким водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу, рухаючись в с. Балабанівка по вул. Центральна Оратівської ТГ Вінницької області у напрямку с. Фронтівка технічно несправним мотоциклом марки «ИЖ-Планета 4», д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки у ньому передня гальмівна система мотоцикла знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані через відсутність приводу гальмівного механізму переднього колеса, яку ОСОБА_4 мав можливість виявити шляхом візуального огляду перед початком руху та шляхом своєчасного проведення технічного огляду мотоцикла, в порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, згідно якого «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», виявивши об`єктивно перед собою перешкоду у вигляді пішоходів, не вживши заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного її об`їзду, внаслідок чого допустив наїзд на ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які рухалися по правому краю проїзджої частини в попутньому напрямку, внаслідок чого останні отримали різного роду тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку І-го ступеню; забою шийного відділу хребта, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я та внутрішньосуглобового перелому нігтьової фаланги першого пальця лівої ступні без зміщення, що не був небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, оскільки спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, що підтверджується висновком експерта № 128 від 08.12.2021.

У свою чергу, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка була небезпечною для життя в момент спричинення через наявність переломів кісток склепіння черепа, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень та закритого уламкового перелому середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням, яке належить до тілесного ушкодження середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, що підтверджується висновком експерта № 129 від 08.12.2021.

У ситуації, яка склалась, у прямому причинному зв`язку із подією ДТП стало невиконання водієм мотоцикла «ИЖ-Планета 4», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимог п. 12.3 ПДР, що підтверджується висновками експертів № СЕ-19/Т02-21/15123-ІТ від 01.11.2021 та № СЕ-19/102-21/16485-ІТ від 29.11.2021.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав частково, оскільки він дійсно сів за кермо та керував технічно несправним мотоциклом марки «ИЖ-Планета 4», д.н.з. НОМЕР_1 , та суду пояснив, що 28.08.2021 приблизно о 00:00 год він приїхав з с. Підвисоке у с. Балабанівка мотоциклом «ИЖ-Планета 4», щоб попити кави з друзями. У даному транспортному засобі (мотоциклі «ИЖ-Планета 4) була одна технічна несправність (поломка), про яку він знав, а саме були відсутні передні гальма, які непрацювали уже приблизно півроку, однак зазначена несправність не заважала йому керувати транспортним засобом, оскільки у мотоциклі були робочі задні гальма, якими він завжди користувався. В с. Балабанівка він був приблизно годину, потім розпочався дощ та він зібрався їхати до своєї дівчини Анастасії в с. Фронтівка, у той час уже йшов сильніший дощ. Він їхав мотоциклом марки «ИЖ-Планета 4», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул Центральна (біля школи) по праву сторону дороги, дорога була без вибоїнів та ям, асфальт був мокрий та, оскільки дощ падав йому прямо в очі, він їхав не швидко, приблизно 30-40 км/год, на другій передачі, при цьому видимість була 10-15 метрів, а дорожні ліхтарі світили зліва направо. За метрів 10 побачив один силует, який був одягнений у чорний одяг, без світловідбивачів та який йшов не по обочині, а по проїзджій частині дороги праворуч.

ОСОБА_4 зазначив, що, як виявилося в подальшому у суді, на місці події було ще дві людини, зокрема, спереду йшов ОСОБА_10 , посередині ОСОБА_7 , та позаду був ОСОБА_9 , однак він їх не бачив, оскільки вони йшли праворуч, і він їхав по праву сторону. Побачивши перешкоду, він намагався уникнути зіткнення, зокрема, почав гальмувати, однак дорога була слизька, а тому він вивернув кермо мотоцикла вліво та трохи зачепив кермом ОСОБА_9 . Після цього, ОСОБА_4 впав з мотоцикла, вдарився та, як наслідок, отримав удар у голову, а мотоцикл впав і полетів далі, та в подальшому він нічого не пам`ятає.

ОСОБА_4 прийшов до тями у своєї дівчини, до якої вранці приїхала поліція, у нього боліла голова та були опухлі очі. Як він приїхав до дівчини, обвинувачений не пам`ятає, при цьому зазначив, що зі слів потерпілих він піднявся, сів на мотоцикл та поїхав. Дівчині про подію, яка трапилась, він не розповідав, оскільки не пам`ятав. Як він пив вино, ОСОБА_4 також не пам`ятає.

Про те, що перешкодою була людина, ОСОБА_4 дізнався на наступний ранок. В подальшому, приблизно о 08:00 год ранку його батьки завезли у лікарню, оскільки він отримав травму, а тому кошти на відшкодування потерпілим надавали його батьки, оскільки він перебував у лікарні.

Також ОСОБА_4 зазначив, що 15.11.2021 його не запрошували для проведеня слідчого експерименту та вказав, що він не був присутній на жодному слідчому експерименті. Поряд з цим, обвинувачений суду пояснив, що видимість не була 100 метрів, а була максимум 20 метрів.

Стосовно пред`явленого цивільного позову, а саме стягнення моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_7 обвинувачений поклався на розсуд суду та зазначив, що з ОСОБА_7 після вчинення ДТП він не зустрічався, пробачення у нього не просив. Також суду пояснив, що завдану матеріальну шкоду у розмірі 7605,60 грн він відшкодував у повному обсязі. Однак, на його думку розмір моральної шкоди дуже великий, при цьому 11.12.2024 моральну шкоду в сумі 40000,00 грн він частково сплатив потерпілому.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 під час судових дебатів зазначив, що видимість пішохода, одягненого у темний одяг, не може становити 100 метрів, що простежується із різноманітних інфографік та пояснень працівників патрульної служби, та при проведенні слідчих експериментів були допущені численні порушення, а тому результати слідчих експериментів мають бути визнані недопустимими.

Також адвокат ОСОБА_6 вказав, що пішоходами теж було порушено п. 4.1. та п. 4.4. ПДР України. Стосовно розміру моральної шкоди адвокат ОСОБА_6 зазначив, що сторона захисту вважає розумним виміром моральної шкоди грошові кошти у розмірі 40000,00 грн. При обранні обвинуваченому міри покарання просить врахувати особу обвинуваченого та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 під час судових дебатів зазначила, що висновок експерта № 129 від 08.12.2021 у частині встановлення закритої черепно-мозкової травми у ОСОБА_7 , яка була небезпечною для життя в момент спричинення через наявність переломів склепіння черепа та, відповідно, висновок про те, що ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження внаслідок ДТП є недопустимими доказами, оскільки у рамках кримінального провадження у потерпілого ОСОБА_7 не доведено стороною обвинувачення тяжкого тілесного ушкодження, а саме закритої черепно-мозкової травми, яка була небезпечною для життя в момент спричинення через наявність переломів кісток склепіння черепа. У матеріалах кримінального провадження відсутній оригінал виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3225 ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» Неврологічне відділення № 1, на підставі якого було складено висновок експерта № 129, а тому сторона захисту вважає спірний висновок у частині встановлення тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 недопустимим. Відтак, захисник просить перекфаліфікувати правопорушення з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 1 ст. 286 КК України.

Також адвокат ОСОБА_5 при обранні обвинуваченому міри покарання просить суд врахувати особу обвинуваченого та на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк, оскільки саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що 27.08.2021 він зустрівся з товаришем ОСОБА_10 , вони були біля школи та приблизно о 00:00 год почав накрапати дощ, а тому вони вирішили йти додому. Вони йшли з крайньої правої смуги та, коли вони дійшли до пам`ятника героям, почули, що позаду них їде мотоцикл. Оскільки йшов дощ, з лівої сторони горіли ліхтарі він, почувши що позаду їде мотоцикл, він сказав ОСОБА_10 взяти максимально правіше. Відтак, ОСОБА_10 йшов спереду, а потерпілий позаду нього по дорозі, майже по траві, на відстані до двох метрів, та коли вони дійшли до церкви, звук мотоцикла стало чути краще, він оглянувся та побачив, що позаду них приблизно на відстані 25-30 м йшов ще хлопець, наздоганяючи їх, тобто вони йшли один за одним. Дороги було достатньо, щоб об`їхати їх. Він йшов та спілкувався із ОСОБА_10 , однак коли наблизився мотоцикл, стало чутно якийсь незрозумілі звуки, чи то гуркіт, чи то скрип. Він оглянувся, і в цей час його збив мотоцикл, зачіпаючи колесом ногу, при цьому у мотоциклі горіло світло фар. Він впав, ударився і втратив свідомість. Коли він прийшов у свідомість, біля нього був ОСОБА_10 та він побачив, що у нього нога була вивернута у сторону. Також він побачив хлопця, як пізніше виявилось, це був ОСОБА_4 , який лежав неподалік мотоцикла. В подальшому ОСОБА_4 підвів свій мотоцикл, завів двигун та поїхав в сторону клубу, а ОСОБА_10 викликав швидку допомогу, яка приїхала приблизно через 5-7 хв разом з поліцією. Працівник поліції запитав, чи знають вони водія мотоцикла, на що хлопець відповів, що це скоріше за все його сусід, який неподалік проживає, та у нього є схожий мотоцикл. В подальшому, його завезли у лікарню в с-ще Оратів та зробили рентген знімок, де виявили перелом ноги, та в подальшому його родичі відвезли у м. Вінницю на лікування. У нього також сильно боліла голова, де був сильний набряк, в подальшому було зроблено КТ, та лікар повідомив, що є набряк, якісь згустки та тріщина (зміщення) у черепі, та потрібен час, щоб пролікувати голову та зняти набряк. Приблизно через тиждень до нього зателефонувала мати ОСОБА_4 , та повідомила, що вони відшкодують лікування, однак через сильні головні болі він не міг з нею спілкуватись, а тому сказав, щоб вона поспілкувалась з його батьком. При цьому, особливої ініціативи зі сторони ОСОБА_4 чи з сторони його батьків стосовно допомоги не було, однак частково витрати на лікування у розмірі приблизно 50000,00 грн було оплачено.

Також ОСОБА_7 зазначив, що освітлення дороги було хороше, ліхтарі знаходились з лівого боку дороги, видимість була достатня, щоб побачити об`єкти під час руху на відстані 50 м, зустрічних транспортних засобів не було. ОСОБА_7 зауважив, що зі сторони ОСОБА_4 ніякого каяття та вибачень не було, після даної події він ні разу сам не приїхав, не говорив і не телефонував, лише приїзджали його батьки та просили вибачення, однак втрачене здоров`я уже не повернеться. На його думку, наїзд відбувся, оскільки мотоцикл рухався з великою швидкістю руху, він був одягнений у кофту кольору «хакі» та у чорні спортивні штани.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 зазначив, що оскільки ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав частково, незважаючи на те, що його вина у скоєнні кримінального правопорушення повністю доведена у судовому засіданні, у скоєному щиро не розкаявся, не вживав заходів до примирення з потерпілим, не просив вибачення в потерпілого ОСОБА_7 , відтак, за відсутності пом`якшуючих обставин, просив обрати обвинуваченому міру покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами. Позовну заяву про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди, а також щодо стягнення витрат на правничу допомогу просив задовольнити повністю, з урахуванням перерахованих на картковий рахунок ОСОБА_7 коштів у розмірі 40000,00 грн.

Потерпілий ОСОБА_9 суду показав, що в кінці серпня 2021 року приблизно о 23 год вечора він із с. Балабанівка повертався додому в с. Підвисоке від своєї дівчини та йшов по обочині дороги, на якій було вуличне освітлення з лівої сторони. Рухаючись додому та йшовши по узбіччю дороги, він біля церкви наздоганяв потерпілого ОСОБА_7 та його знайомого, які йшли поруч з правої сторони дороги по узбіччю. Коли між ними була відстань приблизно 2-3 метри, він почув позаду звук двигуна мотоцикла, який наближається, однак не звернув на нього уваги, оскільки йшов по обочині дороги, а не по проїжджій частині. В подальшому, він відчув удар рулем, почув як розбилось скло фари і втратив свідомість, впавши на узбіччя, а коли прийшов до тями, його госпіталізувала швидка медична допомога, та у той час, коли йому задавали запитання, він нічого не пам`ятає, що відповідав. При цьому, він бачив, що у мотоциклі світилась фара жовтого кольору, оскільки коли мотоцикл їхав позаду нього, ОСОБА_9 бачив як від нього падала тінь. Дорога позаду них була абсолютно вільна, жодних перешкод для їх об`їзду не було. Також ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_4 його односельчанин та батьки ОСОБА_4 оплатили йому усі витрати на лікування, оскільки у нього був струс мозку середнього ступеня і перелом великого пальця лівої ноги, та моральну шкоду, а тому ніяких претензій до ОСОБА_4 він не має.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що у 2021 році, точної дати уже не пам`ятає, він вирішив зустрітись із ОСОБА_7 , який приїхав у відпустку, оскільки давно з ним не бачився. Вони вийшли прогулятися по центру в с. Балабанівка, однак в подальшому, приблизно о 22:00 год вечора, почала погіршуватись погода (починав йти дощ), а тому вони вирішили піти додому. Вони йшли по асфальтній дорозі з правої сторони, один за одним, оскільки тротуару не було, дорога була освітлена (були ліхтарі з лівого боку) та видимість була нормальна, було видно на відстані більше 10 м (приблизно 50 м він бачив однозначно). В подальшому, дощ ставав сильнішим, однак вітру і туману не було, попереду йшов він та ніс 2 л пива, одразу за ним йшов ОСОБА_7 , а позаду йшов іще один невідомий йому хлопець. Він та ОСОБА_7 були одягнені у темні куртки, одяг третього хлопця він не пам`ятає. Біля магазину вони побачили, що їде мотоцикл по правій стороні, однак він був ще далеко від них, на відстані приблизно 200 м, а ОСОБА_7 запропонував посунутись правіше та біля церкви в с. Балабанівка вони зійшли на обочину, оскільки тротуару не було, тому вони рухались уже по стежці один за одним. В подальшому, його обігнав мотоцикл з лівої сторони (по узбіччю), який заглох, а також тіло чоловіка (як потім виявилось - це був ОСОБА_4 ) з правої сторони. Він одразу підійшов до ОСОБА_4 та побачив, що він сидить й у нього йде кров, а коли обернувся назад, то побачив, що ОСОБА_7 лежав на асфальті на спині, його голова була у крові та наче лопла шкіра на голові, також у нього була вивернута нога, а інший чоловік був на обочині у траві. Після цього, ОСОБА_4 завів мотоцикл і поїхав далі, в тому напрямку в якому їхав до події, а він викликав швидку допомогу. Від початку того, як він почув звук транспортного засобу, до того, як водій забрав транспортний засіб і поїхав, пройшло приблизно три хвилини. В подальшому приїхало два автомобілі швидкої допомоги та поліцейські, в одному автомобілі забрали ОСОБА_7 , а у другому - незнайомого йому хлопця. Він залучався при проведенні слідчого експерименту 15.11.2021, був присутній також ОСОБА_7 та два працівники поліції.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що зустрічається з ОСОБА_4 понад три роки. В кінці серпня 2021 року, точного числа не пам`ятає, приблизно о 00:00 год до неї зателефонував ОСОБА_4 та сказав, що приїде до неї. Оскільки надворі йшов дощ, вона сказала йому, що можливо не потрібно приїжджати, однак ОСОБА_12 відповів, що все одно приїде. Вона знаходилась у будинку, та приблизно через півгодини почула, що під`їхав мотоцикл та заглушив двигун і вийшла на вулицю, де побачила ОСОБА_4 , у якого був подертий лоб, інших травм ввечері у нього вона не бачила. Вона запитала у нього, що трапилось, та ОСОБА_4 відповів, що впав та у нього сильно болить голова, він нічого не пам`ятає. Після цього, вона запропонувала йому поїхати додому, однак ОСОБА_4 відмовився та сказав, що йому треба полежати. Вони пішли на літню кухню, де випили менше ніж півстакана вина, ОСОБА_4 приліг, а вона пішла до будинку. На наступний день вранці, приблизно о 8-9 год ранку, вона пішла подивитись як ОСОБА_12 (у нього були гематоми), після чого зателефонували його батьки та приїхали разом із поліцейськими. ОСОБА_4 наявних пояснень не надавав, так як нічого не пам`ятав, та, в подальшому, коли він опинився у лікарні, у нього виявили струс мозку.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка понятий ОСОБА_13 суду показав, що, повертаючись з магазину, його і ОСОБА_14 було залучено понятими в даному кримінальному провадженні. Також були присутні два працівники поліції (можливо ще в машині був один поліцейський, він не пам`ятає, оскільки пройшов тривалий час), а також був присутній батько ОСОБА_7 , однак він стояв осторонь. ОСОБА_13 зазначив, що був ще присутній один чоловік, прізвища якого він непам`ятає. Він бачив, як працівники поліції (один з них - слідчий), довгою рулеткою все повністю заміряли, переміряли, показували скільки метрів, записували, виміряли відстань видимості 100 метрів, а відстань видимості елементів дороги - 150 м при умові освітлення дороги, малювали схеми, а він дивився на все, що вони записували, підходив до обох поліцейських та повністю спостерігав за усією процедурою.

Після тієї процедури, що там відбувалося, слідчий запросив його ознайомитись зі всіма складеними документами і розписатись. Погодні умови були нормальні, були уже сутінки.

Повторно допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що під час проведення слідчого експерименту були присутні він, ОСОБА_7 і ще двоє людей, була вечірня пора доби, світились вуличні ліхтарі, експеримент тривав приблизно півгодини. Вимірювалась відстань слідчим рулеткою, вимірювали дорогу від трави (обочина) до середини, де вони йшли

Також свідок показав, що від нього особисто слідчий не виміряв рулеткою відстань 100 м, на його думку, максимальна відстань між ним і слідчим була 30-50 метрів, а видимість була 80 - 100 м.

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт Калинівського районного відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_15 суду пояснив, що візуально перелом склепіння черепу не видно, оскільки там є м`які покрови та є волосяна частина голови, дану травму можна побачити шляхом проведення КТ або рентген кісток черепа або ж мультиспіральною томографією. Також це видно при проведенні томографії кісток черепа, при проведенні комп`ютерної томографії кісток черепа. При первинному огляді лікар не може побачити перелом склепіння черепу. Якщо є перелом зовнішньої кістки, то є забій головного мозку (як це є в даному випадку), саме перелом склепіння кісток черепа буде відноситися до тяжких тілесних ушкоджень. Дану травму потрібно лікувати одразу, тому що буде наростання неврологічної симптоматики і це може закінчитись фатально. При даній травмі людина не завжди може померти, тому що крім перелому склепіння черепа є ще забій головного мозку, що в сукупності з іншим потребує стаціонарного лікування. Для експертного висновку йому слідчим була представлена медична документація, у тому числі медична картка стаціонарного хворого № 11887 КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР», мультиспіральна комп`ютерна томографія головного мозку №927, заключення від 30.08.21 року, мультиспіральна комп`ютерна томографія головного мозку №938, заключення від 06.09.21, а також рентгенограма правої гомілки двох проекцій від 10.09.21 року, рентгенограма правої гомілки від 10.09.21, виписка з медичної карти стаціонарного хворого № 3225 ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» Неврологічне відділення № 1. Довідка з Оратівської лікарні про те, що у ОСОБА_7 було виявлено перелом ноги, для проведення експертизи не була надана та, на думку експерта, вона суть справи тут не змінювала, тому що були проведені додаткові дослідження, пізніше були проведені мультиспіральні томографії. Ексертом зроблено висновок про травму перелом склепіння черепа на підставі мультиспіральної комп`ютерної томографії головного мозку від 30.08.21 та надалі уже під час лікування в ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» в неврологічному відділенні підтверджено та взято до уваги виставлений клінічний діагноз. Експертизу з метою встановлення тяжкості тілесних ушкоджень було проведено за відсутності потерпілого ОСОБА_7 , оскільки останній відмовився від проходження судово-медичного огляду. Разом з тим, безпосередній огляд потерпілого нічого конкретно не дав би, оскільки є медичні документи, є рентгенологічні дослідження, є мультиспіральна комп`ютерна томографія, є р-грами гомілки, медична стаціонарна карта і копія виписки. Зазначеного достатньо, щоб оцінити ступінь тілесних ушкоджень. При цьому, в основний клінічний діагноз карти стаціонарного хворого КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР» не було занесено інформацію, що ОСОБА_7 мав таку травму, як перелом склепіння черепа, оскільки КТ було проведено 30.08.2021. Вперше дану травму було підтверджено копією виписки з карти стаціонарного хворого міста Києва, де ОСОБА_7 проходив лікування в період з 27 вересня 2021 року до 11 жовтня 2021 року. За інших обставин дана травма не могла виникнути, оскільки КТ було проведено 30.08.2021, тобто через два дні після травми, де було підтверджено перелом склепіння черепа.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт сектору автотехнічних досліджень відділу автотехнічних досліджень та криміналістичного дослідження транспортних засобів Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_15 суду пояснив, що для проведення експертного висновку йому було надано достатньо матеріалів. На вирішення експерта було поставлено три звичайних стандартних запитання та згідно цього потрібно було порахувати чи мав технічну можливість водій транспортного засобу мотоциклу уникнути наїзду на пішоходів. Згідно постанови про призначення авто-технічної експертизи всі дані були наведені та все виконано. Щоб усе правильно зробити потрібно здійснити відтворення, слідчий експеримент, оскільки покази можуть бути не правдиві. Йому було надано слідчим два протоколи зі слідчим експериментом зі свідком і потерпілим, вони були підписані учасниками, зауважень у нього не виникло. Вихідні дані щодо видимості пішохода були наступні: видимість пішохода більше ніж 100 м, а елементів дороги - до 150 м, зазначені вихідні дані були прийняті згідно постанови про призначення експертизи, а також усі коефіцієнти були наведені у постанові.

Оцінюючи покази потерпілих та допитаних свідків, суд звертає увагу на їх узгодженість та відповідність між собою про обставини кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_4 .

Натомість, позицію обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково, суд розцінює як спосіб самозахисту та визнає його показання неправдивими та такими, що направлені на часткове перекладання відповідальності на пішоходів, а відтак - на ухилення від відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення та не бажання нести відповідальність за дії, що вчинив.

При цьому, покази свідка ОСОБА_16 , суд оцінює критично та не приймає до уваги, оскільки вони суперечать обставинам вчиненого кримінального правопорушення та, відповідно, спростовуються показами потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 .

Також суд враховує той факт, що свідок ОСОБА_16 (зі її показань та показань обвинуваченого) зустрічається з обвинуваченим ОСОБА_4 тривалий час, а позиція свідка спрямована на створення умов для уникнення притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Окрім показів потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 28.08.2021 та фототаблицею до протоколу огляду місця події ДТП;

- протоколом огляду домоволодіння ОСОБА_17 від 28.08.2021 та фототаблицею до протоколу огляду місця події;

- випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 11877 КНП «Вінницька обласні клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова», згідно якої діагноз ОСОБА_7 : політравма, гострий період ЗЧМТ (струс головного мозку), забій головного мозку середнього ступеня (надоболонкова гематома), геморагічне просякнення в лівій долі. Парез розгиначів правої стопи. Гіпертонічна ангіопатія судин сітківки обох очей. Закритий уламковий перелом с/3 обох кісток правої гомілки зі зміщенням;

- випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3225 ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» Неврологічного відділення № 1, згідно якої діагноз ОСОБА_7 : стан після політравми (28.08.21), закритої ЧМТ забій головного мозку з геморагічним вогнищем в лівій тім`яній частині, підоболонкові гематоми тім`яних долей парасагітально, гігроми обох лобно-тім`яних долей, локальними геморагічними нашаруваннями, депресивного перелому вздовж сагітального шва з розгалуженими лініями переломів обох тім`яних кісток; закритий уламковий перелом с/третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням (операція 8.09.21 закрита репозиція, БІОС правої великогомілкової кістки стержнем). Вестибулоатактичними порушеннями. Цефалгічний антено-невротичний синдром. Ангіодистонія сітківки обох очей;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/15123-ІТ від 01.11.2021 за результатами проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 28.08.2021 за №0000276, зі змісту якого убачається, що на момент експертного огляду задня гальмівна система мотоцикла «ИЖ-Планета 4», держ. номер НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані, передня гальмівна система мотоцикла знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані, через відсутність приводу гальмівного механізму переднього колеса. Дану несправність водій мав можливість виявити шляхом візуального огляду перед початком руху та шляхом своєчасного проведення технічного огляду мотоцикла. На момент експертного огляду рульове керування, ходова частина мотоцикла «ИЖ-Планета 4», держ. номер НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані. У деталях та вузлах рульового керування, ходової частини мотоцикла «ИЖ-Планета 4», держ. номер НОМЕР_1 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б могли стати технічною причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди не виявлено. На момент огляду зовнішні освітлювальні прилади мотоцикла «ИЖ-Планета 4», держ. номер НОМЕР_1 , застосованими методами дослідження, перебувають в технічно несправному та не працездатному стані, встановити працездатність освітлювальних приладів не представляється за можливе, у зв`язку з неналежною організацією умов огляду.

На момент експертного дослідження передня гальмівна система мотоцикла «ИЖ-Планета 4», держ. номер НОМЕР_1 , знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані через відсутність приводу гальмівного механізму переднього колеса. Дану несправність водій мав можливість виявити шляхом візуального огляду перед початком руху та шляхом своєчасного проведення технічного огляду мотоцикла. Оскільки в деталях рульового керування ходової частини мотоцикла відсутні несправності, які б могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного мотоцикла до початку розвитку події, тому вирішення питання «Якщо дані технічні несправності наявні, то чи є вони наслідком конструктивних недоліків системи або порушення правил їх експлуатації?» відповідно до рульового керування, ходової частини втрачає технічний зміст і не досіджувалось. Оскільки не досліджувалось питання про технічні несправності зовнішніх світлових приладів мотоцикла «ИЖ-Планета 4», держ. номер НОМЕР_1 , тому дати відповідь на поставлене питання не видається за можливе;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.11.2021, проведеного в с. Балабанівка по вул Центральна Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області у період часу з 20 год 00 хв по 20 год 30 хв за участі потерпілого ОСОБА_7 , який вказав, що на момент проведення слідчої дії погодні умови, інтенсивність випромінювання світла вуличних ліхтарів та дорожня обстановка загалом максимально наближені до тих, які були в момент ДТП. Після цього потерпілому ОСОБА_7 було запропоновано вказати, яким чином він рухався на автодорозі в момент наїзду на нього та було встановлено, що він рухався на відстані 0,4 м від правого краю дороги. Далі ОСОБА_18 запропоновано вказати, як стався наїзд на нього та було встановлено, що це було на відстані 0,4 м від правого краю дороги та на відстані 0,8 та 2,2 від дорожнього знаку 1.7.1 Видимість пішоходів більше 100 м;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.11.2021, проведеного в с. Балабанівка по вул Центральна Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області у період часу з 20 год 30 хв по 21 год 20 хв за участі свідка ОСОБА_10 , який вказав, що на момент проведення слідчого експерименту інтенсивність випромінювання світла вуличних ліхтарів та дорожня обстановка загалом максимально наближені до тих, які були в момент ДТП 28.08.21. Після цього свідку ОСОБА_10 було запропоновано вказати, яким чином він рухався на автодорозі в момент наїзду на нього та було встановлено, що він рухався на відстані 0,5 м від правого краю дороги. Разом із тим слідчим експериментом встановлено, що видимість пішоходів становить більше 100 м, а видимість елементів дороги більше 150 м;

- КТ-висновками ТОВ «Нейромед», відповідно до яких 30.08.2021 та 06.09.2021 у ОСОБА_7 було проведено МСКТ головного мозку, за результатами якого було установлено КТ-ознаки підоболонкової гематоми тім`яних долей парасагітально, гігроми обох лобно-тім`яних часток з локальними геморагічними нашаруваннями, дрібного геморагічного вогнища забою в лівій тім`яній частці, депресійного перелому вздовж сагітального шва з Y-подібними розгалуженими лініями переломів обох тім`яних кісток;

- висновком експерта № СЕ-19/102-21/16485-ІТ від 29.11.2021 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 28.08.2021 за №0000276, відповідно до якого в даній дорожній обстановці дії водія мотоцикла «ИЖ-Планета 4», держ. номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, зміст яких викладений в дослідницькій частині.

В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах, вказаних в постанові про призначення експертизи, водій мотоцикла «ИЖ-Планета 4», держ. номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішоходів шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України.

В ситуації, яка склалася, при технічних параметрах вказаних в постанові про призначення експертизи, в діях водія мотоцикла «ИЖ-Планета 4», держ. номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачається невідповідність дій вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транпортної пригоди;

- висновком експерта № 128 від 08.12.2021, згідно якого відповідно наданих медичних документів, а саме «Медичної карти стаціонарного хворого» № 1100 КНП «Оратівська ЛПЛ» на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_9 під час стаціонарного лікування КНП «Оратівська ЛПЛ» в терапевтичному відділенні з 28.08.21 по 02.09.21 були виявлені об`єктивні ознаки тілесних ушкоджень «Політравма. Закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку І-го ступеню; забій шийного відділу хребта; перелом І- пальця лівої ступні». Вказані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_9 виникли від дії тупого (-их) твердого (-их) предмета (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи 28.08.2021, за ступенем тяжкості належать: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку І-го ступеню; забій шийного відділу хребта до легих тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний (понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я (згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995); внутрішньосуглобовий перелом нігтьової фаланги першого пальця лівої ступні без зміщення не був небезпечним для життя в момент спричинення і не супроводжувався загрозливими для життя явищами, відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, оскільки спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я (згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995);

- висновком експерта № 129 від 08.12.2021, згідно якого відповідно наданих медичних документів, а саме «Медичної карти стаціонарного хворого» № 11887 КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР», МСКТ головного мозку № 927, заключення та диску від 06.09.21; р-грами правої гомілки в 2-х проекціях від 29.08.21; р-грами ОГК № 2998 від 08.09.21; р-грами правої гомілки в 2-х проекціях від 10.09.21; р-грами правої гомілки п/о від 10.09.21, копії «Виписки» із медичної карти стаціонарного хворого №3225 ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» Неврологічне відділення № 1 гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ОСОБА_7 під час стаціонарного лікування в КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР» з 28.08.21 по 14.09.21 були виявлені тілесні ушкодження: «Політравма. Гострий період ЗЧМТ (струс головного мозку), забій головного мозку середнього ступеня (надоболонкова гематома). Парез розгиначів правої стопи. Гіпетонічна ангіопатія судин сітківки обох очей; закритий уламковий перелом середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням».

Згідно Копії «Виписки» із медичної карти стаціонарного хворого» № 3225 ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» Неврологічне відділення № 1 під час стаціонарного лікування з 27.09.21 по 11.10.21 були виявлені тілесні ушкодження: «Стан після політравми (28.08.21), закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку з геморагічним вогнищем в лівій тім`яній частині, підоболонкові гематоми тім`яних долей парасагітально, гігроми обох лобно-тім`яних долей, локальними геморагічними нашаруваннями, депресивного перелому вздовж сагітального шва з розгалуженими лініями переломів обох тім`яних кісток; закритий уламковий перелом середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням (операція 08.09.21 закрита репозиція, БІОС правої великогомілкової кістки стержнем). Вестибулоатактичними порушеннями. Цефалгічний, астено-невротичний синдром. Ангіодистонія сітківки обох очей».

Закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_7 була небезпечною для життя в момент спричинення через наявність переломів кісток склепіння черепа, тому належить до тяжких тілесних ушкоджень (згідно п.2.1.3. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995).

Закритий уламковий перелом середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням (операція 08.09.21 закрита репозиція, Біос правої великогомілкової кістки стержнем) у ОСОБА_7 належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення судово-медичної експертизи 28.08.2021.

Відтак, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, суд створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, надані стороною обвинувачення здобуті у справі і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено та сторонами кримінального провадження не доведено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні. Зазначені докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Стосовно клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 від 13.06.2024 про визнання протоколів слідчих експериментів від 15.11.2021 за участі потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 у кримінальному провадження № 0000276 від 28 серпня 2021 року недопустимими доказами суд зазначає наступне

Захист вважає недопустимими протоколи вищевказаних слідчих дій, оскільки у зазначених протоколах взагалі відсутня описова частина щодо видимості пішохода та зазначено, що видимість пішохода становить 100 метрів. Натомість, адвокат ОСОБА_6 вважає, що видимість пішохода у темну пору доби не може становити 100 метрів, що простежується із різноманітних інфографік та пояснень працівників патрульної служби.

Суд зазначає, що відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду, викладеного в постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 (провадження № 51-6070км19), приписи ч. 4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

Заперечення особи в судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за її участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту.

Об`єднана палата вказала, що показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 94 КПК.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказів протоколів слідчих експериментів від 15.11.2021 через те, що видимість пішохода у темну пору доби не може становити 100 метрів не відповідають фактичним обставинам провадження та базуються на власних суб`єктивних методах збору та аналізі відповідної інформації.

Поряд з цим, варто зауважити, що ліва частина дороги в темну пору доби 28.08.2021 освітлювалась за допомогою ліхтарів, чого не було враховано стороною захисту під час визначення на власний розсуд видимості пішохода у темну пору доби.

Також, як убачається із змісту протоколів слідчих експериментів від 15.11.2021 за участі потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , протоколи про результати проведення слідчих дій підписані учасниками без застережень і зауважень, та є належними і допустимими доказами у даній справі (а.с.184-186, 187-189 т.2).

З огляду на зазначені обставини, суд відхиляє доводи сторони захисту про визнання протоколів слідчих експериментів від 15.11.2021 за участі потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 недопустимим доказом, оскільки вони самі по собі не спростовують факту вчинення ДТП за участю ОСОБА_4 .

При цьому, суд враховує, практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії" від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вказав, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" (п. 150, п. 253).

Таким чином, дослідивши всі докази по справі в їх сукупності, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості та тяжке тілесне ушкодження.

При цьому суд зазначає, що захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 при заявленні усного клопотання під час судових дебатів про перекваліфікацію дій ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 1 ст. 286 КК України не надано жодних належних доказів на підтвердження своїх доводів, а висловлено лише власні суб`єктивні припущення та власне тлумачення обставин події та характеру тяжкості завданих тілесних ушкоджень потерпілому.

Поряд з цим, суд зауважує, що висновок експерта № 129 від 08.12.2021 є належним та допустимим доказом на підтвердження обставин кримінального правопорушення в частині тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки доказів на спростування обставин щодо спричинення потерпілому ОСОБА_7 лише середньої тяжкості тілесних ушкоджень стороною захисту також суду не надано.

Відтак, доводи сторони захисту щодо перекваліфікації дій ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 1 ст. 286 КК України судом до уваги не беруться та відхиляються.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Також відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані, які характеризують особу обвинуваченого, відносно якого за місцем проживання до старостинського округу ніяких заяв та скарг не надходило, за місцем роботи характеризується позитивно, на «ДО» у психіатра КНП «Оратівська ЛПЛ» не перебуває, на обліку в наркологічному кабінеті КНП «Оратівська ЛПЛ» не знаходиться, раніше не судимий.

Відповідно до висновку Вінницького районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, наданих у досудовій доповіді, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства (у т.ч. для окремих осіб). На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень: участь у виховних заходах; проведення індивідуально-профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами; здійснення нагляду за його поведінкою. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, уповноважений орган з питань пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, передбачених п.2 ч.3ст. 76 КК України (не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації).

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, судом не встановлено.

Суд не визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 щире каяття у вчиненому злочині, з наступних підстав.

Суд зауважує, що щире каяття повинно мати не формальний характер, оскільки воно само собою не є підставою для звільнення від відбування покарання, а лише характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину. Це ставлення виявляється в тому, що винний визнає свою вину, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2018 року, провадження № 51-2607 км 18, справа № 759/7784/15-к).

Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття передбачає, крім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка обвинуваченого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає в розшуку майна, здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Таким чином, можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак, з матеріалів кримінального провадження убачається, що ОСОБА_4 не визнав усіх обставин кримінального правопорушення, тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на часткове визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття, тим самим намагаючись частково перекласти відповідальність за скоєне на пішоходів (потерпілих).

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_4 бажає виправити наслідки вчиненого або засуджує свою поведінку, намагається примиритись із потерпілим ОСОБА_7 , чого також не було висловлено обвинуваченим в ході його допиту та судових дебатів.

Той факт, що обвинувачений 11.12.2024 сплатив ОСОБА_7 40000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, не є визначальним фактором при визначенні щирого каяття обвинуваченого за даних фактичних обставин кримінального провадження, оскільки з моменту спричинення потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень (28.08.2021) пройшло більше трьох років та протягом цього тривалого часу після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 особисто не вжив жодних заходів щодо відшкодування завданих потерпілому ОСОБА_7 усіх понесених збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Тобто при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, яке полягає в грубому порушенні та нехтуванні ПДР України, які обвинувачений як водій повинен неухильно виконувати, що наражало на потенційну небезпеку як його самого, так і інших учасників дорожнього руху, факт свідомого залишення обвинуваченим місця ДТП після наїзду на потерпілих та ненадання їм домедичної допомоги, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне, призначити ОСОБА_4 основне покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, судом ураховано позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, щодо можливого призначення обвинуваченому зазначеного покарання, а також думку представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 , висловлену в судових дебатах, який теж просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно частини 3 статті 55 Кримінального кодексу України строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання.

Відтак, початок строку відбування основного покарання необхідно рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання вироку суду, який набрав законної сили, а строк додаткового покарання - з моменту відбуття основного покарання.

Розглядаючи цивільний позов ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 7505,67 грн та моральної шкоди в розмірі 186200,00 грн, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд керується наступним.

02.09.2022 до суду подано відзив захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 від 31.08.2022 на позовну заяву про відшкодування завданої моральної та матеріальної шкоди внаслідок вчинення злочину, згідно якого сторона захисту просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

05.11.2024 суду надано розписку потерпілого ОСОБА_7 від 09.07.2024, зі змісту якої убачається, що він отримав від ОСОБА_4 7506,00 грн як компенсацію матеріальної шкоди відповідно до поданої позовної заяви.

17.12.2024 до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 від 17.12.2024 про долучення до матеріалів справи доказу сплати моральної шкоди у розмірі 40000,00 грн.

Так, під час допиту потерпілий ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити та надав аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 моральну шкоди з урахуванням перерахованих на картковий рахунок ОСОБА_7 коштів у розмірі 40000,00 грн, а також просив стягнути витрати на правничу допомогу.

Прокурор у судовому засіданні при вирішенні суми цивільного позову поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники - адвокати ОСОБА_5 і ОСОБА_6 просили суд в задоволенні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 186200,00 грн відмовити, оскільки зазначена сума є невиправданою та непідтвердженою належними доказами. При цьому просили врахувати факт сплати обвинуваченим на картковий рахунок ОСОБА_7 коштів у розмірі 40000,00 грн., який є справедливим та розумним у даному випадку.

Суд, заслухавши доводи сторін, розглянувщи матеріали цивільного позову, надавши належну оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності та допустимості, доходить наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема, до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, у ході судового розгляду обвинувачений відшкодував потерпілому витребувану в цивільному позові матеріальну шкоду в розмірі 7506 грн, про що свідчить письмова розписка потерпілого ОСОБА_7 від 09.07.2024.

В постанові від 20 вересня 2021 року (справа № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21) Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, забезпечуючи єдність судової практики, зробив наступний висновок про застосування норма права в частині закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України можливе лише в судовому засіданні.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відсутність предмета спору настає внаслідок дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Приймаючи до уваги, що на час судового розгляду відсутній предмет спору та обвинувачений відшкодував потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 7506,00 грн, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі в частині стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 7505,67 грн, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 186200,00 грн, завданої кримінальним правопорушенням, суд керується наступним.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).

У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Також згідно Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням інших обставин.

Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання щодо стягнення розміру завданої моральної шкоди на користь потерпілого, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, його тяжкість та наслідки для потерпілого, зокрема, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних та психічних), які зазнав потерпілий ОСОБА_7 , а також часткову оплату моральної шкоди у розмірі 40000,00 грн.

Відтак, беручи до уваги конкретні обставини кримінального провадження, наслідки, що настали, характер і обсяг фізичних, психічних та душевних страждань, яких зазнав потерпілий, їх тривалість, та зважаючи на обставини, за яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, з урахування фактичного часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_4 заподіяння моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_7 щодо відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення та з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на його користь 100 000,00 грн моральної шкоди.

Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Стосовно питання відшкодування витрат, понесених потерпілим на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі».

У рішеннях ЄСПЛ від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України» зазначено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання стосовно заявлених вимог потерпілого ОСОБА_7 в частині відшкодування витрат за надання йому правової допомоги адвокатом ОСОБА_19 , суд доходить наступних висновків.

На підтвердження понесених витрат потерпілим ОСОБА_7 було надано договір про надання правової допомоги від 01.01.2022, укладений між ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_19 , додаток до договору № б/н про надання правової допомоги від 01.02.2022, а саме вартість юридичних (правових) послуг адвоката, у якому зазначено назву та перелік виконаних робіт адвокатом ОСОБА_19 , акт приймання-передачі наданих послуг від 30.01.2022 за договором про надання правової допомоги № б/н від 01.01.2022 та квитанцію від 30.01.2022, яка підтверджує оплату ОСОБА_7 гонорару відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг від 30.01.2022 адвокату ОСОБА_19 у розмірі 11000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вказане, з урахуванням характеру та обсягу виконаних адвокатом робіт, принципу співмірності і розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, за відсутності заперечень зі сторони захисту щодо розміру судових витрат, суд доходить висновку, що стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі 11000,00 грн.

Також відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/15123-ІТ від 01.11.2021, які становлять 1201,34 грн (одну тисячу двісті одну гривню 34 копійки), та згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/16485-ІТ від 29.11.2021, які становлять 1201,34 грн (одну тисячу двісті одну гривню 34 копійки), оскільки залучення експерта було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 КПК України скасувати арешт, накладений на речові докази.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Керуючись ст.ст. 50, 66, 67, 286 КК України, ст.ст. 100, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування основного покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку виконання данного вироку суду.

Строк додаткового покарання обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 7505,67 грн закрити за відсутності предмету спору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 100000,00 грн (сто тисяч гривень 00 копійок) у відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

В задоволенні решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на правову допомогу у розмірі 11000,00 грн (одинадцять тисяч гривень 00 копійок).

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в загальному розмірі 2402,68 грн (дві тисячі чотириста дві гривні 68 копійок), а саме: згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/15123-ІТ від 01.11.2021 в сумі 1201,34 грн (одна тисяча двісті одна гривня 34 копійки) та згідно висновку експерта № СЕ-19/102-21/16485-ІТ від 29.11.2021 в сумі 1201,34 грн (одна тисяча двісті одна гривня 34 копійки)).

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області у справі № 136/1580/21 від 01.09.2021 скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме мотоцикл марки «ИЖ Планета-4», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою м. Липовець, вул. Героїв Майдану, 75, Вінницького району, Вінницької області, повернути законному фактичному володільцю.

Копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3225 на 1 аркуші та копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 11877 на 1 аркуші, КТ-висновок від 30.08.2021 на ОСОБА_7 на 1 аркуші та компакт-диск до нього, КТ-висновок від 06.09.2021 на ОСОБА_7 на 1 аркуші та компакт-диск до нього, дві томограми голови на ОСОБА_7 від 30.08.2021 та 06.09.2021, чотири рентген знімки на ім`я ОСОБА_7 , які визнано та долучено як документи до матеріалів кримінального провадження, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Медичну карту стаціонарного хворого № 1100 ОСОБА_9 , а також медичну карту амбулаторного хворого ОСОБА_7 , які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, повернути у КНП «Оратівська ЛПЛ» Оратівської селищної ради.

Медичну карту стаціонарного хворого № 11887 ОСОБА_7 , яка знаходяться в матеріалах кримінального провадження, повернути у КНП «ВОКЛ ім. М.І. Пирогова ВОР».

Згідно ст. 532 КПК України вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому ОСОБА_9 направити копію вироку засобами поштового зв`язку

Суддя ОСОБА_1