Справа № 206/236/25
Провадження № 1-кп/206/198/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 від 11.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, офіційно не зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17 грудня 2010 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.1 ст.304 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 26 грудня 2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1ст.309 КК України до 2 місяців арешту. Звільнений 10 червня 2015 року за відбуттям строку покарання;

- 23 листопада 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185,ч.2 ст.309,ч.1ст.310, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 24 листопада 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

- 17 листопада 2020 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 23 листопада 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2020 року, остаточно до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 02 грудня 2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглинуто покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 23 листопада 2020 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 03 грудня 2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 14 грудня 2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто призначене покарання покаранням за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2020 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 10 червня 2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворого покаранням призначеного вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 08 серпня 2022 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням у вигляді 3 років позбавлення волі за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2021 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 20 березня 2023 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.1 ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання меш суворого покарання призначеного даним вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком суду від 08.08.2022 року остаточно призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі Строк відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання. На підставі ст.72 КК України зарахувати у строк покарання за цим вироком строк відбуття покарання за вироком суду від 08.08.2022 року, а саме з 07.11.2020 року по день набрання законної сили даним вироком включно. Вирок суду від 02.12.2020 року виконувати самостійно, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2025 року приблизно о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у сквері «Загиблих воїнів», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Північнодонецька, буд.1, зустрівся з раніше малознайомим ОСОБА_5 . В цей час, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Далі, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання таких наслідків щодо здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , у цей же день, тобто 10.01.2025 приблизно о 08 годині 05 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Північнодонецька, буд.1 наблизився до ОСОБА_5 та знаходячись в безпосередній близькості до потерпілого обличчям один до одного, наніс два удари, своєю лівою рукою стиснутою в кулак, в область правого ока потерпілого. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального проступку зник у невідомому напрямку.

Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 142е від 15.01.2025, тілесні ушкодження у вигляді: переривчастого садна в ділянці правого ока, яке відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України яку мисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 надав заяву про відмову від обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст.125 КК України, просив закрити кримінальне провадження.

Обвинувачений в судовому засіданні надав заяву, в якій просив звільнити його від кримінальної відповідальності та не заперечував проти заяви потерпілого.

Прокурор проти задоволення заяви потерпілого про закриття кримінального провадження не заперечував.

Суд, заслухавши клопотання потерпілого, думку прокурора та обвинуваченого, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого, серед іншого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст.26 КПК України відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_5 відмовився від обвинувачення, а сторонам роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.284 КПК України, перевірено добровільність відмови потерпілої від обвинувачення, суд дійшов до висновку, що дане кримінальне провадження слід закрити у зв`язку із відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження покладаються на державу, оскільки потерпілий у справі приватного обвинувачення відмовився від обвинувачення, а суд у даному випадку був зобов`язаний закрити кримінальне провадження, що призвело до втрати ОСОБА_3 статусу обвинуваченого.

Керуючись ст.26, п.7 ч.1 ст.284, ст.ст. 369-372, 376, 477 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000005 від 11.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2025 року за № 0000005 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України закрити на підставі п.7 ч.1ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_5 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1