УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року

м. Київ

справа № 202/9867/22

провадження № 51- 2795 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 та 18 жовтня 2024 року про повернення апеляційної скарги,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 07 листопада 2023 року стосовно ОСОБА_5 , залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків.

Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 14 та 18 жовтня 2024 року захиснику ОСОБА_4 повернуто вищевказану апеляційну скаргу, з підстав, передбачених

п. 1 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Не погоджуючись з рішеннями суду апеляційної інстанції, захисник звернувся до Касаційного кримінального суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вказані судові рішення та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що ухвалу апеляційного суду про залишення його скарги без руху, постановлену 18 вересня 2024 року, він не отримував. Зазначає про те, що підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення 29 вересня 2024 року йому не належить. Враховуючи наведене, вважає, що апеляційним судом його апеляційну скаргу повернуто передчасно.

Перевіривши доводи касаційної скарги та копії доданих судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правильність правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Згідно ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Відповідно до вимог ст. 370, ч. 2 ст. 418 КПК ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Перевіривши доводи, наведені у касаційній скарзі, наявні у Суді копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані ухвали апеляційного суду відповідають вищезазначеним вимогам.

Як убачається з копій судових рішень, ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада

2023 року стосовно ОСОБА_5 залишено без руху та надано десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а копію вказаної ухвали було направлено на адресу захисника ОСОБА_4 .

Ухвалами судді Дніпровського апеляційного суду від 14 та 18 жовтня 2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вищезазначений вирок місцевого суду повернуто останньому.

Постановляючи оскаржувані судові рішення, суддя апеляційного суду зазначив, що захисник ОСОБА_4 особисто отримав копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 18 вересня 2024 року на свою адресу за допомогою поштового зв`язку 29 вересня 2024 року, що підтверджується змістом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, однак, протягом встановленого судом апеляційної інстанції строку вимоги зазначеної ухвали не виконано, недоліки не усунуто.

За таких обставин, колегія суддів касаційного суду вважає, що суддя апеляційного суду дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги захиснику.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до оскаржуваних судових рішень, копію вказаної ухвали було отримано за адресою захисника

ОСОБА_4 29 вересня 2024 року, й це підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

При цьому, захисник ОСОБА_4 не надав жодних доказів, які б підтверджували його доводи в частині того, що вказане поштове відправлення містить не його підпис та було отримане не ним, а іншою особою.

Колегія суддів зауважує, що за приписами ст. 22 КПК Суд не може збирати докази і кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, де сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, доводи захисника про незаконність ухвал апеляційного суду про повернення його апеляційної скарги є безпідставними.

Постановлені ухвали апеляційного суду є належно вмотивовані та обґрунтовані, їх зміст відповідає вимогам статей 370, 399, 418 КПК, у них наведено мотиви, з яких виходив суд, та положення закону, яким він керувався під час їх постановлення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність їх перевірки за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наявних копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК ухвала судді апеляційного суду, якою повернуто апеляційну скаргу, не позбавляє права на підставі ст. 117 КПК звернутися повторно з апеляційною скаргою та вмотивованим клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ч. 2 статті 428 КПК, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвали Дніпровського апеляційного суду від 14 та 18 жовтня 2024 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3