Справа № 551/962/24
ВИРОК

Іменем України

25 грудня 2024 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

її представника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000246 від 02 березня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно - технічною освітою, непрацючого, неодруженого, має на утриманні малолітнього сина, невійськовозобов`язаного, не особу з інвалідністю І чи ІІ групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 02 березня 2024 року, близько 17 години разом з ОСОБА_9 , з якою вони фактично в шлюбі не перебували, але з 2010 року спільно проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки та спільну дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та останнім прийшли до домоволодіння раніше знайомої ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 , де спільно розпивали спиртні напої.

Близько 18 год. 30 хв. між ОСОБА_5 та його співмешканкою ОСОБА_9 почався конфлікт через небажання останньої йти додому, у зв`язку з чим у обвинуваченого виник умисел на її вбивство.

Діючи на власний розсуд, з метою реалізації свого непрямого злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілої і хоча й не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, використовуючи при цьому знаряддя, що було поблизу нього, а саме ніж, який знаходився на столі у приміщенні кухні, ОСОБА_5 пішов у напрямку ОСОБА_9 , яка, на той час, перебувала у коридорі будинку.

Наблизившись до потерпілої, обвинувачений ОСОБА_5 наніс ОСОБА_9 один удар ножем у ділянку живота, тобто у життєво важливий орган, від якого остання померла на місці події.

Згідно з висновком судово медичної експертизи, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок масивної крововтрати, яка розвинулась у результаті проникаючого поранення живота з ушкодженням брижі кишківника.

02 вересня 2024 року потерпіла ОСОБА_7 , яка також діє в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , як опікун, звернулася до суду з позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь 7 732 грн. 50 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування, завданої злочином, моральної шкоди ( т.1, а.с. 23-30 ).

Ухвалою суду від 02 вересня 2024 року, окрім іншого, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , яка також діє в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, прийнято до розгляду ( т.1, а.с. 68-70 ).

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненному злочині визнав повністю та суду пояснив, що з 2010 року перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_9 , від яких у них у 2012 році народився син ОСОБА_13 .

Під час спільного проживання між ним та ОСОБА_9 відбувалися сварки з приводу зловживання дружиною спиртними напоями, які вона здебільшого вживала з ОСОБА_11 .

За чотири дні до вбивства, між ним та ОСОБА_9 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виникла сварка, в результаті якої наніс їй два удари по голові. Це був єдиний раз застосування до дружини фізичного насильства.

Через постійні сварки, небажання вести домашнє господарство, систематичне вживання алкоголю, відносини з ОСОБА_9 останній рік значно погіршилися.

02 березня 2024 року разом з ОСОБА_9 та сином ОСОБА_14 прийшли до знайомої ОСОБА_11 , яка проживає у с. Жоржівка Миргородського району Полтавської області, де він на прохання останньої проводив ремонтні роботи у будинку.

Протягом дня, разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вживали спиртні напої. Син у цей час перебував у приміщенні будинку та інколи виходив на подвір`я.

Близько 18 години під час спільного вживання спиртних напоїв, між ним та потерпілою ОСОБА_9 виникла сварка на ґрунті надмірного вживання алкоголю та небажання іти додому, яка супроводжувалась нецензурною лайкою з боку потерпілої в його адресу, що його й обурило.

З метою порізати хліб, взяв кухонний ніж та вийшов у напрямку ОСОБА_9 , яка в той час перебувала у коридорі, щоб її заспокоїти.

Як наніс удар ОСОБА_9 не пам`ятає. Коли потерпіла впала на підлогу, повернувся до приміщеня кухні, де також знаходилась і ОСОБА_11 , помив ніж, поклав його біля кухонної плити та взяв у руки телефон.

Почувши крик сина, повернувся до місця, де знаходилося тіло потерпілої без ознак життя. Єгор відразу вибіг з приміщення будинку.

Через деякий час приїхали працівники поліції та швидка допомога.

З якою метою наніс потерпілій ОСОБА_9 удар ножем у життєво важливий орган, ОСОБА_5 суду пояснити не зміг, мотивуючи це тим, що фрагментарно пам`ятає події того вечора. Лише констатував, що ніж взяв, щоб нарізати хліб, а в коридор вийшов, - аби заспокоїти потерпілу.

Висловлючи жаль з приводу подій, за наслідками яких настала смерть дружини, обвинувачений ОСОБА_5 просив суд врахувати, що на його утриманні залишився малолітній син та призначити йому мінімальний строк покарання.

Заявлений до нього цивільний позов визнав повністю.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 з огляду на повне визнання вини ОСОБА_5 у вчиненному, осудиве відношення до вчиненного, небажання настання противправних наслідків своїх дій у виді смерті потерпілої ОСОБА_9 , наявність на утримання малолітнього сина, який перебуває під опікою сестри ОСОБА_7 , просив призначити обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що після розлучення батьків, вона залишилась проживати з батьком у м. Полтава, а мати ОСОБА_9 створила нову родину з обвинуваченим ОСОБА_5 , де у них народився син ОСОБА_13 . Мати разом з відчимом проживали у с. Христівка Миргородського району Полтавської області. У підлітковому віці гостювала у родині матері на літніх канікулах. У дорослому житті спілкування з матір`ю носило епізодичний характер через зловживання нею спиртними напоями й несприйняття того, що вона залишилася проживати з батьком та його новою дружиною. Відносини з відчимом носили нейтральний характер.

Про смерть матері довідалась від працівників поліції, які телефонували з телефону останньої. Відразу слухавки не брала, важаючи, що мати телефонує у вечірній час під впливом алкоголю.

Після смерті матері, забрала брата ОСОБА_14 до себе у м. Полтава, де він почав відвідувати школу, гуртки та психолога.

Єгор неохоче розповідає про обставини смерті матері та чекає повернення батька. Єгору відомо, що батько перебуває у місцях позбавлення волі.

При вирішенні питання визначення обвинуваченому покарання покладалася на розсуд суду та просила в розрізі вирішення цивільного позову затвердити мирову угоду і визнати за нею та малолітнім потерпілим ОСОБА_15 право власності на квартиру, яка належала його батькові ОСОБА_5 .

Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_8 , акцентуючи увагу суду на обставинах досліджуваних подій, зокрема на тому, що смертельний удар обвинувачений завдав потерпілій ОСОБА_9 у присутності їх малолітнього сина, просив призначити покарання, строк якого буде наближений до максимального.

Допит малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час досудового розслідування, проведений у судовому засіданні Октябрського районного суду м. Полтави 19 квітня 2024 року в режимі відеоконференції поза залом судового засідання в іншому приміщенні - у спеціалізованій службі « Простір захисту та підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства ( модель Барнахус ) » за участю прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого відділу СУ ГУНП в Полтавській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 , начальника відділення спеціалізованої служби « Простір захисту та підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства ( модель Барнахус ) » ОСОБА_17 , спеціаліста - психолога цієї служби ОСОБА_18 , законного представника дитини ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 .

Відповідно до відтвореного у судовому засіданні звукозапису допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , останній повідомив, що наразі проживає з сестрою ОСОБА_19 за адресою, яку не пам`ятає, у комфортних умовах. До цього часу проживав з батьками, які інколи сварилися, та в результаті вживання алкоголю між ними траплялися бійки.

02 березня 2024 року до мами зателефонувала подруга на ім`я ОСОБА_20 , разом з мамою та татом пішли до неї, де вони проводили ремонтні роботи у будинку та вживали алкоголь, під час чого сварилися. На крик матері вийшов у коридор і побачив як мама лежить на підлозі та мала рану на животі, тато у цей час разом з ОСОБА_20 перебували на кухні. Тато вибачався перед ним за смерть матері. Прийшов дядько ОСОБА_21 , який викликав поліцію. До приїзду поліції перебував у друга, звідти його відвезли до лікарні. Має образу на батька за маму та хоче скоріше побачити тата ( т.2, а.с. 115 - 119 ).

З метою уникнення травмування малолітнього потерпілого, учасники судового провадження не наполягали на його повторному допиті у межах судового слідства.

Разом з тим, під час судово - психологічного дослідження, ОСОБА_22 розповідав, що 02 березня 2024 року прийшов до дому, побачив, що батьків немає. Відразу зрозумів, що батьки знаходяться у знайомої у гостях, адже часто там вживали алкогольні напої. Коли зайшов до кімнати, в якій знаходилися мама й тато, побачив, що вони сваряться. Попросив у батька телефон та вийшов до іншої кімнати. Через що саме сварилися батьки не пам`ятає.

Згодом почув, що мама вийшла у коридор, визирнув з кімнати і побачив маму, яка напівлежачи сиділа в кутку із закритими очима та важко дихала. Потім підійшов його дядько ОСОБА_21 , перевірив дихання у матері, констатував, що та дихає. ОСОБА_21 намагався перенести матір на ліжко, від чого у неї піднявся светр і він побачив рану у неї на животі, з якої пряма мова: « щось вилазило ».

Розповідає, що почав плакати. Коли мама зблідла, зрозумів, що вона померла. Дуже хотів чимось допомоги, але не знав, що робити.

Потім підійшов до батька та повідомив йому, що він вбив маму. Вийшов з будинку, в якому трапилася подія та попрямував до свого друга на ім`я ОСОБА_23 , де розповів про смерть мами. До будинку, де померла мама, не повертався. Десь опівночі його забрали до сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області.

Розповідав, що відчував: « біль на душі, бо мами немає і більше її ніколи не побачить ».

Своє ставлення до батька описує як злість, вважає, що саме він винний у смерті матері.

Дуже хоче, щоб мама повернулася, відчуває пустоту через смерть матері ( т.2, а. с. 277 ).

Свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що родину ОСОБА_5 і ОСОБА_9 знає близько 5- 6 років, вони допомагали їй по господарству. Зі слів ОСОБА_9 , їй відомо, що ОСОБА_5 застосовував до неї фізичне насильство та бачила на її обличчі синці. Мав місце випадок, коли малолітній ОСОБА_13 у вечірній час приходив до неї додому у с. Жоржівка Миргородського району Полтавської області, так як батьки зловживали алкогольними напоями.

На її прохання допомогти по господарству, 02 березня 2024 року, близько 10 години ОСОБА_5 разом з ОСОБА_24 та їх сином прийшли до неї додому, де ОСОБА_5 і ОСОБА_24 клали линолеум у вітальні, а їх син ОСОБА_13 перебував у спальній кімнаті.

Під час обіду, вживали алкоголь, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_24 продовжили ремонтні роботи у вітальні. Під час виконуваних робіт, періодично вживали алкоголь. Сварка між обвинуваченим та його дружиною розпочалася ще у приміщені кухні, яка супроводжувалася нецензурною лайкою з боку ОСОБА_9 . Потім чула, як вони сварилися й у вітальні.

На крик потерпілої вийшла у коридор, побачила, як ОСОБА_24 лежить без ознак життя обличчям догори. З лівого боку на светрі був поріз, дитина була поруч. Єгор відразу вибіг з будинку.

Повернувшись до кухні, за нею зайшов ОСОБА_5 , який вимив ніж від крові та поклав його біля кухонної плити. То був великий кухонний ніж.

Через деякий проміжок часу до будинку зайшов ОСОБА_25 , який побачив тіло ОСОБА_24 . Нічого не коментуючи та не запитуючи, ОСОБА_25 вийшов з приміщення будинку.

Близько 19 години приїхали працівники поліції та швидка допомога.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що обвинувачений ОСОБА_26 являється його двоюрідним братом та 02 березня 2024 року, близько 18 години пішов провідати родину останнього, яка проживала у с. Христівка Миргородського району Полтавської області, однак їх не виявилося вдома. Знаючи, що ОСОБА_5 і ОСОБА_9 товаришують з ОСОБА_11 , вирішив піти до неї додому у с. Жоржівка Миргородського району Полтавської області. Зайшовши до будинку, двері якого були відчинені, у приміщені кухні побачив ОСОБА_5 , який палив, та ОСОБА_11 .

Почувши крик Єгора, пряма мова: « ти вбив маму », вийшов у коридор, де побачив ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі, на животі якої був поріз, однак крові навколо не було. З дитиною намагалися надати потерпілій першу медичну допомогу, прикладали рушник до рани, однак ОСОБА_9 ознак життя не подавала. Єгор комусь зателефонував та відразу вийшов з будинку.

Зайшовши до кухні, ОСОБА_5 йому повідомив, що зарізав дружину. Після чого, підійшов до її тіла та поцілував.

Повернувшись додому, про вказані обставини повідомив матері ОСОБА_27 , яка зателефонувала старості села.

Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні вказала, що 02 березня 2024 року, близько 18 години її син ОСОБА_25 пішов провідати обвинуваченого, який являється її племінником, та ОСОБА_24 у с. Христівка Миргородського району Полтавської області.

Повернувшись близько 18 год. 45 хв. син повідомив, що ОСОБА_5 зарізав ОСОБА_24 , біля тіла якої знаходився ОСОБА_13 , з яким намагалися надати потерпілій першу медичну допомогу, але ознак життя вона не виявляла. Про вказані обставини телефонним зв`язком повідомила старосту села ОСОБА_28 .

Як їй відомо, сварки між ОСОБА_5 та ОСОБА_24 виникали з приводу виховання сина. Місцеві мешканці говорили, що дитина часто не ночує вдома, оскільки її ображають батьки.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що обіймає посаду старости Жоржівського старостинського округу Шишацької селищної ради Полтавської області.

02 березня 2024 року, у вечірній час, їй зателефонувала ОСОБА_27 і повідомила, що ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку ОСОБА_11 , вбив свою співмешканку ОСОБА_9 . Про вказані події сповістила працівників поліції. Дочекавшись працівників поліції, близько 19 години приїхали до будинку ОСОБА_11 , що по АДРЕСА_3 До приміщення будинку не заходила та через відчинені двері, бачила, що тіло ОСОБА_9 лежало у коридорі, а ОСОБА_5 разом з ОСОБА_11 сиділи у кухні. Швидка допомога приїхала відразу після їх приїзду.

Разом з начальником СПД № 1 ВП № 3 Миргородського РВП ГУНП у Полтавській області забрали дитину та відвезли до місцевої лікарні. По дорозі ОСОБА_13 постійно цікавився, коли приїде його сестра ОСОБА_29 .

Обвинувачений разом з потерпілою ОСОБА_9 та їх малолітнім сином ОСОБА_14 проживали у с. Христівка Миргородського району Полтавської області. Обвинувачений працював за наймов, потерпіла вела домогосподарство. Разом з службою у справах дітей відвідували родину з приводу того, що дитина не ходить до школи. Як потім стало відомо, ОСОБА_13 мав конфліктні ситуації з однолітками.

ОСОБА_11 зловживає спиртними напоями, веде антисоціальний спосіб життя, у зв`язку чим з нею проводилися неодноразові профілактичні бесіди.

Вина ОСОБА_5 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 підтверджується й наступними, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами у справі, зокрема:

- даними протоколу обшуку з фототаблицею до нього від 02 березня 2024 року, проведеного за участю спеціаліста та двох понятих з застосуванням безперервної відеозйомки за допомогою камери « Panassonik » ( т. 2, а.с. 15 44 ).

Місцем проведення обшуку являється житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , у якому проживає ОСОБА_11 .

Під час ошуку, у приміщені кухні на тумбі біля кухонної плити було виявлено металевий ніж з чорною рукояткою зі слідами РБК, а у приміщені коридору, - труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За наслідками проведеного обшуку працівниками поліції виявлено та вилучено:

з кухонного приміщення:

- металевий ніж з чорною рукояткою з слідами РБК, який запаковано до картонного пакування,

- три чарки та одна прозора склянка, які запаковані до картонного пакування;

- три прозорі пляшки з написом « Pervak », які запаковано до картонного пакування;

- металевий ніж з чорною рукояткою, який запаковано до картонного пакування.

з приміщення коридору:

- змив РБК на марлевому тампоні з дверей до житлової кімнати № 1 та контроль до нього, які запаковано до паперового конверту;

- тканину зеленого кольору зі слідами РБК, що запаковано до паперового конверту;

- дев`ять фрагментів липкої стрічки, що запаковано до паперового конверту.

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 березня 2024 року у справі № 541/749/24 надано дозвіл на проведення обшуку на території житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого відповідно до повідомлення Жоржівського старостинського округу виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області № 18 від 04 березня 2024 року є ОСОБА_30 , з метою вилучення: металевого ножа з чорною рукояткою зі слідами РБК, який запаковано до картонного пакування, трьох чарок та однієї прозорої склянки, які запаковані до картонного пакування; трьох прозорих пляшок з написом « Pervak », які запаковано до картонного пакування; металевого ножа з чорною рукояткою, який запаковано до картонного пакування; змиву РБК на марлевому тампоні з дверей до житлової кімнати № 1 та контроль до нього, які запаковано до паперового конверту; тканини зеленого кольору зі слідами РБК, що запаковано до паперового конверту; дев`яти фрагментів липкої стрічки, що запаковано до паперового конверту ( т. 2, а. с. 47 48 );

- даними висновку експерта № СЕ 19/117-24/5332-Д від 29 березня 2024 року, згідно яких 02 березня 2024 року в ході огляду місця події господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , виявлені та вилучені сліди рук, які за допомогою відрізків липкої стрічки перенесені на таблицю вилучених слідів рук та поміщено до опечатаного паперового конверту, які здебільшого для ідентифікації особи непридатні, а два з яких залишені ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( т.2, а.с. 163-180 );

- даними висновку експерта № 576 від 05 квітня 2024 року, відповідно до яких у змиві з дверей до житлової кімнати № 1, вилученому за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини, яка може походити від ОСОБА_9 ( т.2, а. с. 193-194 );

- даними висновку експерта № 210 від 16 квітня 2024 року, у відповідності з якими при судово медичній експертизі слідів на клинку ножа виявлена кров людини, статеву належність якої встановити не представилось можливим у зв`язку з деструктивними змінами ядер клітин, знайдених у препаратах ( т.2 а. с. 215 217 );

- даними протоколу огляду трупа від 04 березня 2024 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого проведено огляд трупу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у приміщенні моргу за адресою: АДРЕСА_4 ( т. 2, а.с. 54 62 ).

Під час огляду проводився розтин трупу, за наслідками якого було дактилоскопійовано руки трупа та поміщено на дактилокарту й вилучено: підньогтьові зрізи з лівої і правої руки, волосся з п`яти частин голови ( потиличної, лобної, тім`яної, лівої скроневої та правої скроневої ).

Під час огляду трупа вилучено: шкіряні кросівки чорного кольору, шкарпетки фіолетового кольору, ліфчик чорного кольору, пояс білого кольору зі слідами РБК, труси жіночі чорного кольору, штани у вигляді лосин чорного кольору зі слідами РБК, светр чорного та світлого кольору зі слідами РБК та пошкодженням спереду;

- даними висновку експерта № 579 від 03 квітня 2024 року, згідно яких кров від трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до В ( ІІІ ) групи з ізогемаглютиніном анти - А та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.

Кров обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до О ( І ) групи з ізогемаглютинінами анти А і анти - В за ізосерологічною системою АВО.

На светрі, що вилучений в ході огляду трупа ОСОБА_9 знайдена кров людини, яка може походити від останньої ( т.2, а.с. 186-187 );

- даними висновку експерта № 47 від 22 квітня 2024 року, згідно яких причиною смерті ОСОБА_9 стало ножове поранення живота з ураженням брижі, що ускладнилось гострою крововтратою ( т.2 , а. с. 222-224 ).

При дослідженні трупа ОСОБА_9 у неї були виявлені слідуючи тілесні пошкодження:

рана, що розташована на передній поверхні живота, є проникаючою в черевну порожнину з ушкодженням брижі, що могли утворитися від дії колюче ріжучого предмету та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть;

рана та садно, що розташовані на верхній губі зліва; крововиливи у м`які тканини голови лобної ділянки в середній частині, синці, що розташовані: навколо лівого ока, в лобній ділянці зліва, на передній поверхні правого колінного суглоба, садна, що розташовані: в ділянці перенісся, в ділянці правого лобного бугра , біля зовнішнього кута правого ока. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії твердих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

При судово токсилогічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт у концентрації - 4.2 промілле, що свідчить про те, що на момент смерті остання знаходилась в тяжкому ступені алкогольного сп`яніння;

- даними висновку експерта № 63 М від 23 квітня 2024 року, відповідно до яких проведенням судово - медико криміналістичної експертизи клаптика шкіри, светра ОСОБА_9 та ножа з чорною рукояткою з слідами РБК виявлено, що на клаптику шкіри з лівої бокової ділянки живота, колото - різана рана, яка утворилася від дії колюче - ріжучого предмету, клинок якого має обушок і гостре лезо, найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка на рівні занурення 30 мм, при чому клинок діяв у рані з елементами різання.

По краях і на стінках рани, на клаптику шкіри, виявлено синьо - зелене забарвлення, характерне для присутності сполук заліза.

Враховуючи механізм утворення колото - різаної рани на клаптику шкіри, СМД трупа останньої та конструктивні властивості наданого на експертизу ножа, можливо допустити, що колото різана рана могла утворитися від дії клинка ножа, наданого на експертизу.

На светрі, по ходу лівого бокового шва, колото - різане пошкодження, яке утворилося від дії колюче ріжучого предмета, клинок якого мав обушок і гостре лезо з однієї сторони і найбільшу ширину слідоутворюючої частини на рівні занурення біля 35 мм та могло утворитися від дії клинка ножа наданого на експертизу ( т.2, а.с. 219 221 );

- даними висновку експерта № 105 від 18 червня 2024 року, згідно яких причиною смерті ОСОБА_9 була масивна крововтрата, яка розвинулася внаслідок проникаючого поранення живота з ушкодженням брижі кишківника, на що вказують: наявність колото різаного поранення в лівому підребер`ї з ушкодженням брижі кишківника, близько 3.5 л крові в черевній порожнині та комплекс інших морфологічних ознак: блідність шкіри та слизових оболонок, згортки з домішками рідкої крові в порожнинах серця та магістральних судинах, малокрів`я легень, серця, малокрів`я шарів і шунтування кровообігу у нирках.

Проникаюче поранення живота утворилося від удару в ділянку лівого підребер`я у напрямку зліва праворуч та дещо знизу вгору колюче - ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа, що був наданий для проведення медико - криміналістичної експертизи; обушок клинка діяв у ділянці внутрішнього кінця рани, а леза, - з боку її зовнішнього кінця.

Сила удару була достатньою для пошкодження перерахованих у висновку анатомічних структур. Під час нанесення удару колюче ріжучим предметом ліве підребер`я було доступне для заподіяння проникаючого поранення живота.

Проникаюче поранення живота не могло утворитися від падіння на ніж чи інший колюче ріжучий предмет подібний за характеристиками з висоти власного зросту, у тому числі з наданням прискорення чи без такого.

Тілесних ушкоджень, характерних для захисту від ударів тупими чи колюче - ріжучими предметами, не виявлено. Як і не виявлено тілесних ушкоджень, характерних для переміщення тіла, шляхом волочіння ( т.2, а.с. 240- 249 );

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, проведеного з застосуванням технічних засобів відеокамери « Panasonik » від 03 березня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України фактично затримано о 22 год. 50 хв. 02 березня 2024 року ( т.2, а.с 66-70 ).

Ознайомившись з підставами затримання та правами і обов`язками затриманого, ОСОБА_5 у присутності свого захисника адвоката ОСОБА_6 визнав факт скоєння ним вбивства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У присутності двох понятих було здійснено обшук затриманої особи, в результаті якого вилучено: куртку чоловічу чорного кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, яку запаковано до спеціального пакету « QYH0043865 »;чоловічі спортивні штани чорного кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, які запаковано до паперового конверту; светр на застібці темно синього кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, які запаковано до паперового конверту; пару гумових чобіт чорного кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, які запаковані до спеціального пакету « QYH0043863 »; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обкладинці, та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , які приєднано до матеріалів особової справи затриманої особи.

Як заявив ОСОБА_5 у вказаних речах він був під час вбивства ОСОБА_9

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння № 58 від 03 березня 2024 року, наданого КНП « Миргородська лікарня інтенсивного лікування », згідно яких ОСОБА_5 , станом на 03 год. 30 хв. 03 березня 2024 року перебував у стані алкогольного сп`яніння. У видихуваному повітрі обвинуваченого виявлено 1.21 промілле алкоголю ( т. 2, а.с. 346, 348 - 350 );

- даними висновку експерта № 577 від 01 квітня 2024 року, відповідно до яких на змивах правої та лівої рук обвинуваченого ОСОБА_5 , вилучених в ході його затримання та наданих на дослідженнях, кров не знайдена ( т.2, а.с. 190 191 );

- даними висновку експерта № 582 від 03 квітня 2024 року, згідно яких на парі гумових чобіт, вилучених в ході затримання обвинуваченого ОСОБА_5 знайдена кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_9 ( т.2, а.с. 196-197 );

- даними висновку експерта № 580 від 03 квітня 2024 року, у відповідності з якими на светрі, що вилучений в ході затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , знайдена кров людини, яка може походити від потерпілої ОСОБА_31 ( т. 2, а.с. 199-200 );

- даними слідчого експерименту від 17 квітня 2024 року за участю свідка ОСОБА_11 , судово медичного експерта ММВПОБСМЕ ОСОБА_32 , під час якого свідок вказала, що 02 березня 2024 року у неї у будинку на її запрошення перебував обвинувачений, ОСОБА_9 та їх син ОСОБА_13 . Перебуваючи у приміщенні кухні, почула крик потерпілої. Вийшовши у коридор, побачила, що ОСОБА_9 лежить на підлозі, а поблизу неї син ОСОБА_13 , який плакав. Побачивши на светрі кров, зрозуміла, що ОСОБА_9 мертва. Вивела ОСОБА_14 до кухні та чекала на працівників поліції, хто їй викликав їй не відомо. Єгор вийшов з будинку. Де знаходився ОСОБА_5 у цей час не пам`ятає. ОСОБА_5 побачила як той сидів на порозі будинку та спілкувався з працівниками поліції ( т. 2, а.с. 124 128 );

- даними протоколу слідчого експерименту від 17 квітня 2024 року, проведеного за участю судово медичного експерта ММВПОБСМЕ ОСОБА_32 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , під час якого ОСОБА_5 повідомив учасникам слідчої дії, що 02 березня 2024 року, перебуваючи за місцем проживання знайомої ОСОБА_11 , разом з дружиною ОСОБА_9 та сином ОСОБА_14 , близько 12 години між ним та дружиною виникла сварка, в результаті якої намагаючись налякати останню, взяв ніж. Розвиток подальших подій майже не пам`ятає.

У подальшому повідомив, що будучи на кухні, хотів нарізати хліб, для чого у праву руку взяв ніж. Після чого, пішов у напрямку ОСОБА_9 , яка постійно висловлювалася в його адресу нецензурною лайкою.

Пам`ятає, що перебуваючи у коридорі обличчям до потерпілої, тривав ніж у правій руці лезом вверх. Після чого, ОСОБА_9 впала на підлогу. Коли з кімнати вибіг син, він вийшов на кухню, де здається комусь телефонував з власного телефону. У цей час з приміщення кухні вийшла ОСОБА_11 . Приміщення будинку він не залишав та чекав на приїзд працівників поліції ( т.2, а.с. 129 133 );

- даними управління організаційно аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Полтавській області, згідно яких на спецлінію « 102 » надходили наступні повідомлення:

02 березня 2024 року, о 18 год. 52 хв. повідомлення від старости села щодо вбивства ОСОБА_5 своєї цивільної дружини ОСОБА_9 , шляхом нанесення ножового поранення;

02 березня 2024 року, о 19 год. 01 хв. повідомлення від ОСОБА_5 про те, що він наніс ножове поранення жінці;

02 березня 2024 року, о 19 год. 55 хв. повідомлення від фельдшера про нанесення ножового проникаючого поранення ОСОБА_9 , що призвело до смерті ( т.2, а.с. 142 ).

- даними протоколу огляду цифрового носія та інформації, що містяться на ньому, від 06 травня 2024 року, згідно яких проведено огляд вмісту оптичного диску, отриманого під час тимчасового доступу до речей і документів, які перебували у володінні ГУНП в Полтавській області.

З відтвореної розмови старости с. Жоржівка Миргородського району Полтавської області ОСОБА_28 та оператора поліції Полтавської області слідує, що до старости села зателефонувала ОСОБА_33 та повідомила, що ОСОБА_34 вбив свою дружину, ножове поранення. При цьому, староста села охарактеризувала ОСОБА_5 як особу, яка зловживає спиртними напоями.

З телефонної розмови ОСОБА_5 з оператором спецслужби « 102 » слідує, що останній просив направити за вказаною ним адресою працівників поліції, оскільки він зарізав жінку, від чого вона померла ( т.2, а.с. 148 152 );

- даними протоколу огляду носія та інформації, що містяться на ньому, від 10 квітня 2024 року та карти виїзду швидкої медичної допомоги № 835, відповідно до яких із служби « 102 » 02 березня 2024 року, о 19 год. 00 хв. до Центру екстреної медичної допомоги в Полтавській області надійшло повідомлення про виклик за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Жоржівка, вул. Центральна, де чоловік наніс ножове поранення жінці. Про вказаний факт повідомила староста села, яка й зорієнтує працівників швидкої допомоги на місцевості ( т.2, а.с. 137 140 );

- даними протоколу огляду від 23 квітня 2024 року, предметом якого являється мобільний телефон марки « Samsung », який добровільно наданий потерпілою ОСОБА_7 та зі слів якої обвинувачений ОСОБА_5 користувався цим телефоном станом на 02 березня 2024 року.

Під час огляду встановлено, що 02 березня 2024 року з даного мобільного телефону о 19 год. 14 хв. здійснено вихідний виклик на екстрений номер « 102 » ( т.2, а.с. 154 159 );

- даними висновку судово - психіатричного експерта № 258 від 08 травня 2024 року, із мотивувальної частини якого слідує, що з приводу подій, які розслідуються ОСОБА_5 повідомив, що перебував у будинку майбутньої куми, на трьох випили три пляшки по 0.5 літрів, він пив більше. Потім виникла сварка, бо хотів забрати дружину додому, вона висловлювалась нецензурною лайкою та демонструвала непристойні жести. Взяв ніж, щоб порізати хліб, дружина продовжувала висловлюватись нецензурною лайкою. Пішов до неї з ножем, щоб заспокоїти, але вона ще більше почала матюкатися та вдарив її ножем у живіт у лівий бік. Вона закричала, впала, прибіг син, почав плакати, ніж поклав до мийки, почав набирати місцевого лікаря.

При цьому, ОСОБА_5 на даний час будь яким хронічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством не страждає, а виявляє ознаки іншого хворобливого стану психіки у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що не позбавляє його здатності усвідомлювати його дії та керувати ними.

ОСОБА_5 у період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, виявляв ознаки тимчасового розладу психічної діяльності у вигляді гострої інтоксикації алкоголем неускладненої, який не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_5 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( т.2, а.с. 232-235 ).

З огляду на наведене, суд, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних під час досудового розслідування доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті фактичній дружині ОСОБА_9 , що мало місце 02 березня 2024 року, близько 18 год. 30 хв. за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Жоржівка, вул. Центральна, 52.

Під час судового слідства, судом достовірно встановлено, що не заперечувалось учасниками кримінального провадження та підтверджується письмовими доказами у справі, місцем вчинення злочину є с. Жоржівка Миргородського району Полтавської області, а не с. Христівка Миргородського району Полтавської області, як це помилково зазначено у обвинувальному акті.

Суд критично відноситься до тверджень обвинуваченого в частині того, що він не пам`ятає обставин нанесення потерпілій удару ножем у живіт та розцінює це як спосіб пом`якшення своєї участі у вчиненому.

Наявні розбіжності у показаннях обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 щодо подій, які відбувалися після вбивства ОСОБА_9 , на думку суду, не впливають на правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 ОСОБА_11 та ОСОБА_5 у судовому засіданні вказували про спільне надмірне вживання алкоголю, у зв`язку з чим чітко не пам`ятають хронологію досліджуваних судом подій.

За правилами ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним діяння, яке відповідно до ст.12 КК України класифікується як особливо тяжкий злочин, дані про його особу, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, повне визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає:

- вчинення кримінального правопорушення стосовно особи, з якою перебуває у близьких відносинах,

- вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння,

- вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Зважаючи на наявність ряду обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, беручи до уваги конкретні обставини вчиненого злочину, суд не знаходить підстав для задоволення до останнього положень ст. 69 КК України.

При прийнятті такого рішення, суд також виходить з того, що відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, нанесення удару з достатньою силою у життєво важливий орган потерпілої, від якого настала її смерть, обставин, які передували цьому, а саме взаємовідносини між ОСОБА_9 та обвинуваченим, його відношення до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до відповідальності ( т. 2, а.с. 339 ), має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому, як дитині, позбавленої батьківського піклування, відповідно до рішення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 137 від 23 квітня 2024 року призначено опікуна ОСОБА_7 ( т.2, а.с. 92 ), на обліку у лікаря психіатра не перебуває ( т. 2, а.с. 343 ), за місцем фактичного проживання характеризується негативно ( т. 1, а.с. 87 ), позицію потерпілої ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 , який під час судових дебатів погодився з запропонованою стороною державного обвинувача мірою покарання, вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді 10 років позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Вирішуючи питання, заявленого потерпілою ОСОБА_7 , яка також дії в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_12 , цивільного позову про стягнення з ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 7 732 грн. 50 коп. та 500 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди ( т. 1, а.с. 23 30 ), суд виходить з наступного.

Так, в обгрунтування заявленого позову, позивач ОСОБА_7 , яка являється донькою померлої ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 16 листопада 2001 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Полтави ( т. 1, а.с. 31 ), та за наслідками реєстрації шлюбу 09 червня 2023 року змінила прізвище « ОСОБА_35 » на « ОСОБА_36 » ( т. 1, а.с. 37 ), на поховання матері витратила 7 732 грн. 50 коп., що підтверджується доказами долученими до позовної заяви.

Окрім того, діями обвинуваченого завдано жахливої та невідворотної шкоди як її ментальному здоров`ю, так і ментальному здоров`ю малолітнього брата Єгора, на очах якого настала смерть матері. Наразі їх життя перенасичено негативними емоціями, психічними стражданнями, які проявляються у негативних думках та спогадах про смерть найдорожчої людини, тривозі, зниженому та нестійкому настрої, неприємних сновидіннях, порушенням актуальних життєвих планів.

Тому, з урахуванням вказаних страждань, змушених змін у житті та порушень нормального способу життя, психофізичних змін, обставин, що встановлені під час судового слідства, позивач просив стягнути з обвинуваченого моральну шкоду у загальному розмірі 500 000 грн.00 коп.

Окрім цього, під час судового слідства представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 надав суду заяву про затвердження мирової угоди від 30 вересня 2024 року, яка підписана обвинуваченим та потерпілими ( т. 1, а.с. 100 103 ).

Відповідно до умов угоди, яка укладена з метою врегулювання спору у справі, її учасники просили визнати, що в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди, обвинувачений передає свої права та обов`язки власника ідеальної частки у квартирі АДРЕСА_5 .

З моменту визнання судом укладеної між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_37 мирової угоди одночасно у ОСОБА_5 припиняються речові права власника ідеальної частки у нерухомому майні, які набуваються потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_37 ( т.1, а.с. 100 104 ).

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За правилами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості, та розглянувши сам спір у кримінальному провадженні, на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України, за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми Цивільного процесуального кодексу України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межи предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією є ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_4 від 19 листопада 1999 року являються співвласниками квартири АДРЕСА_5 , загальною площею 47.8 м? ( т.1, а.с. 47 ).

Згідно з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16854030 від 07 грудня 2007 року, ОСОБА_40 , ОСОБА_41 та обвинуваченому ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належать нерухоме майно з реєстраційним номером 21325983, загальною площею 47.8 м?, житловою площею 30.2 м?, загальною вартістю 18 843 грн. 00 коп. ( т. 1, а.с. 48 - 49 ) .

Як пояснив у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , - це його батьки, які наразі померли, право власності на майно, що входить до предмету спадкування, після смерті останніх він не оформляв.

Зважаючи на те, що частка обвинуваченого у спільній сумісній власності у нерухомому майні не виділена, суду не надано належних і допустимих доказів щодо прав володіння, користування зазначеним майном іншими особами, відтак умови мирової угоди суперечать вимогам закону, а її затвердження може порушити права, свободи чи інтересів сторін, третіх осіб, тому суд приходить до висновку, незважаючи на визнання ОСОБА_5 мирової угоди, про відмову у її затвердженні.

Разом з цим, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

При цьому, розмір матеріальної шкоди має бути доведений належними й допустимими доказами у справі.

На підтвердження матеріальної шкоди у розмірі 7 732 грн. 50 коп. потерпілою ОСОБА_7 до позовної заяви долучено, належним чином засвідчені копії, фіскальних чеків від 05 і 06 березня 2024 року на зазначену суму.

Долучений до позовної заяви фіскальний чек від 05 березня 2024 року на суму 4 920 грн. 00 коп. не містять в собі будь якої інформації щодо витрат потерпілої ОСОБА_7 на поховання матері, а лише засвідчує успішність здійснення банківської операції ( т. 1, а.с. 45 - 46 ), відтак суд не бере його до уваги.

До матеріалів позовної заяви натомість долучено фіскальний чек від 05 березня 2024 року на суму 2 795 грн. 00 коп. ( т. 1, а.с. 44 ), який суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ на підтвердження понесеної потерпілою ОСОБА_7 майнової шкоди, пов`язаної з похованням матері, тому суд приходить до висновку про задоволення позову в частині матеріальної шкоди лише у розмірі 2 795 грн. 00 коп.

За правилами ч. 1ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31березня 1995року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до висновку експерта № 639 за результатами проведення судово - психологічної експертизи, малолітній ОСОБА_22 свої стосунки з батьками описує як нормалі, інколи мав сварки, особливо з батьком, від яких у нього на спині залишалися синці.

Єгор розповів, що батьки часто сварилися між собою на побутові теми, ініціатором сварок частіше за все був тато, який бив маму. Батьки зловживали алкогольними напоями, через, що ОСОБА_13 тікав з дому. Коли батьки перебували у стані алкогольного сп`яніння, не давали йому спати, внаслідок чого він міг засинати на уроках.

Зараз Єгор навчається у сьомому класі школи № 30 у м. Полтава та займається боксом. Єгору подобається проживати з сестрою та її чоловіком, з яким склалися гарні відносини ( т.2, а.с. 377 ).

Смерть матері для Єгора стала психологічною травмою. Спостереження за конфліктом між батьками, що завершився смертю матері запустило процес серйозної емоційної відчуженості. Єгор згадує, як побачив рану на животі матері та помітив, що вона зблідла, що вказує на момент усвідомлення її смерті. Проте, його емоційна реакція була обмежена - згадує, що заплакав, що свідчить про емоційну блокаду як результат стану, який характерний для дітей, які переживають сильні емоційні потрясіння.

Єгор не знав як допомогти матері, це означає почуття безпорадності, коли дитина стикається з подією, яка перевищує її можливості емоційного та когнітивного розуміння. Єгор виразно висловлює злість на батька і звинувачує його у смерті матері. Він не тільки втратив маму, але й сприймає батька, як причину цього, що ускладнює його емоційний стан та впливає на стосунки з батьком. Психологічний стан дитини свідчить про наявність глибоких емоційних травм, які сформовані внаслідок нестабільного сімейного середовища та трагічної події - смерть матері ( т. 2 а.с. 382 ).

Зважаючи на те, що ситуація, яка розглядається у кримінальному провадженні, має психотравмувальний вплив на малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який полягає в існуванні у нього упродовж тривалого часу негативних емоційних переживань, відчуття порожнечі та безпорадності, у невизначеності, високій психічній напруженості, порушенні психічного благополуччя, порушенні соціального функціонування у щоденному житті та навчанні, порушенні психологічно оптимального процесу розвитку у підлітковому віці, що в перспективі може мати деструктивні наслідки для соціального функціонування дитини, як особистості, а також беручи до уваги, що психотравмуючий вплив для кожного з потерпілих має довічна втрата матері, порушення сімейної структури, суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди у повному обсязі, що буде відповідати засадам виваженості, справедливості та розумності.

Питання скасування, накладеного на речі, арешту ( т.2, а. с. 52 ), суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 174 КПК України.

Питання речових доказів ( т. 2, а.с. 44, 63, 71 ), суд вирішує за правилами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі у загальному розмірі 8 947 грн. 68 коп. ( т. 2, а.с. 161, 226 ) у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід продовжити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 10 ( десяти ) років позбавлення волі.

До вступу вироку в закону силу обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання - 02 березня 2024 року.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 , строк перебування його під вартою під час досудового розслідування з 02 березня 2024 року по дату винесення вироку суду - 25 грудня 2024 року.

У затвердженні мирової угоди від 30 вересня 2024 року, - відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_7 , який також поданий в інтересах малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , 2 812 ( дві тисячі вісімсот дванадцять ) грн. 50 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 500 000 ( п`ятсот тисяч ) грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини цивільного позову, - відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати у розмірі 8 947 грн. 68 коп.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 березня 2024 року на:

- металевий ніж з чорною рукояткою зі слідами РБК, який запаковано до картонного пакування;

- три чарки та одну прозору склянку, які запаковані до картонного пакування;

- три прозорі пляшки з написом « Pervak », які запаковано до картонного пакування;

- металевий ніж з чорною рукояткою, який запаковано до картонного пакування;

- змив РБК на марлевому тампоні з дверей до житлової кімнати № 1 та контроль до нього, які запаковано до паперового конверту;

- тканину зеленого кольору зі слідами РБК, що запаковано до паперового конверту;

- куртку чоловічу чорного кольору зі слідами схожими на сліди РБК, що запаковано до спеціального пакету « QYH0043865 »;

- чоловічі спортивні штани чорного кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, що запаковано до паперового конверту;

- светр на застібці темно синього кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, що запаковано до паперового конверту;

- пару гумових чобіт чорного кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, що запаковано до спеціального пакету « QYH0043863 », - скасувати.

Речові докази у вигляді:

- металевого ножа з чорною рукояткою зі слідами РБК, який запаковано до картонного пакування та знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- трьох чарок та однієї прозорої склянки, які запаковані до картонного пакування та знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- трьох прозорих пляшок з написом « Pervak », які запаковано до картонного пакування та знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- металевого ножа з чорним руків`ям, який запаковано до картонного пакування та знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- чоловічих кросівок чорного кольору, які знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- шкарпеток фіолетового кольору, які знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- ліфчика чорного кольору, який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- поясу білого зі слідами РБК, який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- трусів жіночих чорного кольору, які знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- штанів у вигляді лосин чорного кольору зі слідами РБК, які знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- светра чорного та світлого кольору зі слідами РБК з пошкодженням спереду, який знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- куртки чоловічу чорного кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, яку запаковано до спеціального пакету « QYH0043865 » та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- чоловічих спортивних штанів чорного кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, які запаковано до паперового конверту та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- светра на застібці темно синього кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, який запаковано до паперового конверту та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- пари гумових чобіт чорного кольору зі слідами, схожими на сліди РБК, які запаковані до спеціального пакету « QYH0043863 » та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - знищити;

- змиву РБК на марлевому тампоні з дверей до житлової кімнати № 1 та контролю до нього, які запаковано до паперового конверту і знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000246 від 02 березня 2024 року протягом усього часу їх зберігання;

- тканини зеленого кольору зі слідами РБК, що запаковано до паперового конверту та знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000246 від 02 березня 2024 року протягом усього часу їх зберігання;

- дев`яти фрагментів липкої стрічки, що запаковано до паперового конверту та знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000246 від 02 березня 2024 року протягом усього часу їх зберігання;

- дактилокарти зі змивами рук , підньогтьових зрізів з лівої та правої руки, волосся з п`яти частин голови ( потиличної, тім`яної, лівої скроневої та правої скроневої ), які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000246 від 02 березня 2024 року протягом усього часу їх зберігання;

- змивів з правої та лівої рук на марлевий тампонований бинт та контроль до них, які запаковано до трьох окремих конвертів, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000246 від 02 березня 2024 року протягом усього часу їх зберігання;

- підньогтьових зрізів з правої та лівої рук з підньогтьовим вмістом, які поміщено до двох паперових конвертів та знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( адреса місця знаходження: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34 ), - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000246 від 02 березня 2024 року протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: