УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2025 Справа №601/1913/18 Провадження №1-р/607/1/25

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, проведеному у приміщенні зали суду в м. Тернополі, заяву адвоката ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , про роз`яснення судового рішення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2022, -

ВСТАНОВИВ:

I. Історія провадження.

1.1. На розгляді у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області перебувало кримінальне провадження №0000332 від 15.02.2018 стосовно Особа 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України.

1.2. 18.07.2022 судом ухвалено вирок, яким Особа 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах на строк 3 (три) роки, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

1.3. Згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 19.04.2024, провадження по справі про обвинувачення Особа 1, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, за ч.3 ст.368 КК України зупинено до звільнення обвинуваченого з військової служби.

Продовжено розгляд за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

1.4. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28.11.2024, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_3 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2022 - залишено без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2022 щодо ОСОБА_4 за ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України без змін.

II. Подана заява та її обґрунтування.

2.1. 31.08.2022 на адресу суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , про роз`яснення змісту вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2022.

В обґрунтування заяви, захисник ОСОБА_3 зазначив, що дане судове рішення, на його думку, в багатьох своїх висновках та викладеннях є незрозумілим, тому підлягає роз`ясненню, оскільки обґрунтування та мотиви деяких висновків суду не містять посилання на Закон, або містять, однак застосовуються не вірно, наявні посилання на висновки ЄСПЛ, посилання на які є неприпустимі, оскільки рішення ЄСПЛ не застосовуються на шкоду обвинувачених, а також у вироку суду допущені граматичні помилки, які не дають можливості зрозуміти за якими статтями засуджено ОСОБА_6 , зокрема.

Так, в обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_7 обвинувачується за частиною 5 статті 27 і частиною 3 статті 368 КК України.

В даному випадку застосовано між переліком статей Кримінального кодексу України сполучник «і», за допомогою якого поєднуються граматично рівноправні, рівноцінні одиниці. Сурядний сполучник «і» в простому реченні з`єднує однорідні члени речення і є єднальним сполучником, тому, виходячи з викладеного в обвинувальному акті, ОСОБА_6 слід було притягувати до відповідальності за частиною 5 статті 27 КК України та призначати за нею покарання, а також за частиною 3 статті 368 КК України та теж призначати покарання.

Через наявні скорочення у вироку та відсутності закінчень слів, що є неприпустимим, просить роз`яснити суть вказаних скорочень у вироку і що вони означають, оскільки відсутність сполучника «і» та наявність коми, говорить про те, що міри покарання повинні призначатись за кожною з цих статей 27 та 368 КК України.

Також, на думку захисника, потребує роз`яснення термін: «доводиться за стандартом доведення вини поза розумним терміном». Стороні захисту не зрозуміло де цей стандарт передбачений в КПК України, Конституції України, яка має вищу юридичну силу навіть в порівнянні з міжнародними документами.

Тому, просить роз`яснити, що це за такий стандарт і чим він передбачений, і чи може той стандарт, якщо він є, використовуватись на шкоду обвинувачених.

Крім того, захисник зазначив, що сторона обвинувачення, коли зачитувала частково, а коли тільки його назву, що такий документ наявний і суд його долучав до матеріалів справи не проходив процедуру дослідження передбачену статтею 23 та 358 КПК України. Жодного разу після доведення стороною обвинувачення про назву документа чи часткового доведення суті документа не пред`являв цього документа стороні захисту для ознайомлення, не виясняв, чи є запитання по вказаному документу та не виясняв, чи не викликає сумніву той чи інший документ у його достовірності і чи немає підстав про виключення документу з числа доказів і чи не має потреби по тому чи іншому документу призначити відповідну експертизу.

Тому просив роз`яснити, чим керувався суд проводячи таким чином судові засідання в частині дослідження документів в порушення вимог статті 23 та 358 КПК України.

Також, на думку захисника, потребує роз`яснення, на підставі яких норм процесуального законодавства чи матеріального права, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 , якщо він „ погодився на співробітництво із співробітниками правоохоронних органів і діяв згідно їх вказівок, з моменту коли злочин ніким із засуджених ще вчинений не був, вчинив злочин за який його засуджено та призначена міра покарання.

Окрім цього, захисник навів інші фрагменти вироку суду, та просив надати їх роз`яснення.

Зазначену заяву було передано для розгляду судді ОСОБА_1 06.01.2025, після повернення справи із Тернопільського апеляційного суду.

III. Позиція учасників.

3.1. У судове засідання учасники, будучи належним чином повідомленими про час та місце його проведення, не з`явилися.

3.2. Відповідно до ч.2 ст. 380 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення вироку.

За таких обставин, з огляду на вищезазначену норму закону, з метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, суд вважає за можливе розглянути заяву про роз`яснення вироку за відсутності учасників кримінального провадження.

IV. Правове регулювання.

4.1. Відповідно ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

4.2. Стаття 380 КПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню, а мотиви прийняття судового рішення не підлягають роз`ясненню в порядку ст.380 КПК України.

Роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Це дає змогу усунути недоліки судового рішення, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

Зрозумілість рішення полягає в тому, що воно є доступним для сприйняття, дохідливим, таким, що не припускає варіантності свого тлумачення. Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Він може лише, змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття.

V. Мотиви та обґрунтування суду.

Застосовуючи вищевказані норми закону до установлених фактів, судом встановлено, що зміст вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2022 викладено в доступній для його розуміння формі, мотиви прийняття такого рішення є доступними для сприйняття, не допускають подвійного тлумачення, у ньому містяться посилання на відповідні положення закону, якими керувався суд, а резолютивна частина даного рішення містить зрозумілий висновок.

Крім того, згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 28.11.2024 вказаний вирок суду від 18.07.2022 - залишено без змін.

При цьому, як убачається із тексту заяви адвоката ОСОБА_3 , він, по суті, заперечує законність постановлено вироку, оскільки не погоджується з рішеннями суду першої інстанції. Отже, фактично порушує питання про роз`яснення мотивів його ухвалення.

Водночас мотиви прийнятого судового рішення і тим більше незгода з судовим рішенням учасника судового провадження не є підставою для його роз`яснення в порядку ст. 380 КПК України або внесення до його змісту будь-яких змін.

За таких обставин, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2022 не підлягає роз`ясненню, оскільки є зрозумілим, не містить будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння або неоднозначного тлумачення при виконанні.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви адвоката ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення в порядку ст. 380 КПК України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 372, 380, 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 захисника засудженого ОСОБА_4 , про роз`яснення судового рішення - вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.07.2022 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1