Справа № 752/3787/24
Провадження № 1-кс/752/329/25
У Х В А Л А

ІМНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000255 від 19.02.2021 року, накладеного ухвалою слідчого судді від 04.03.2021 року у справі № 757/10676/21,

за участю :

адвоката власника майна: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000255 від 19.02.2021 року, накладеного ухвалою слідчого судді від 04.03.2021 року у справі № 757/10676/21, а саме, на земельні ділянки, що належать ОСОБА_4 з кадастровими номерами №№: :06:002:0071, :06:002:0072, :06:002:0073, :06:002:0074, :06:002:0075.

В обґрунтування вимог представник власника майна зазначив, що потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала та просить скасувати арешт. Вказував на те, що арешт було накладено на земельні ділянки, які не є предметом кримінального провадження. З матеріалів кримінального провадження слідує, що розслідування стосується шахрайського заволодіння іншими земельними ділянками, тоді як ділянки, що належать ОСОБА_4 , не мають жодного відношення до обставин кримінального провадження. Вони не були предметом договорів іпотеки, відповідно не мають жодної причетності до обставин, які встановлюються органом досудового розслідування. Крім того, арешт було накладено без участі власника майна, що є порушенням його права на захист. Також, земельні ділянки, на які накладено арешт, не відповідають визначенню речових доказів відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України. Вони не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містять на собі його слідів і не були набуті кримінально-протиправним шляхом. Ухвала суду про арешт не містить обґрунтування, чому саме ці земельні ділянки визнані речовими доказами, що свідчить про безпідставність їх арешту. Після накладення арешту було встановлено, що земельні ділянки належать ОСОБА_4 на праві власності, а тому відсутні підстави для їх обмеження. Враховуючи, що кримінальне провадження стосується інших об`єктів, подальше утримання земельних ділянок під арештом є необґрунтованим.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 наполягав на скасуванні арешту земельних ділянок, оскільки вони не мають відношення до кримінального провадження. Він зазначає, що справа має цивільно-правовий характер і стосується конфлікту між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які придбали землю у дольовій участі, продали частину ділянок і сплатили кредит, але згодом виникли суперечки. Водночас у заяві про злочин фігурують 26 ділянок, а арешт накладено на майже 50, зокрема на власність ОСОБА_4 , який є потерпілим, а не підозрюваним. Відтак, адвокат вважає арешт надмірним, необґрунтованим і таким, що має бути скасований.

Орган досудового розслідування та орган процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000255 від 19.02.2021 в судове засідання уповноважених представників не направили, будучи належним чином повідомленими про розгляд клопотання про скасування арешту майна.

Відповідно до вимоги ст. 174 КПК України неявка таких осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього документи, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи представників власника майна, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року (справа №757/10676/21-к) у кримінальному провадженні №0000255 від 19.02.2021 за клопотанням прокурора Офісу генерального прокурора ОСОБА_7 , з метою забезпечення збереження речових доказів, накладено арешт на земельні ділянки, що належать ОСОБА_4 з кадастровими номерами №: :06:002:0071, :06:002:0072, :06:002:0073, :06:002:0074, :06:002:0075.

Наразі досудове розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні доручено СВ Голосіївського УП ГУНП в м. Києві.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, зокрема, за наявності достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

З матеріалів клопотання прокурора, на підставі якого Печерський районний суд м. Києва 04 березня 2021 року ухвалив рішення про арешт майна, вбачається, що орган досудового розслідування мав достатні підстави вважати, що земельні ділянки, зокрема ті, що належать ОСОБА_4 , є об`єктами кримінально-протиправних дій. Слідчий суддя, приймаючи рішення про накладення арешту, виходив із того, що на момент розгляду клопотання існували обґрунтовані підстави вважати, що ці земельні ділянки відповідають критеріям речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України. Накладення арешту є законним та обґрунтованим заходом, спрямованим на запобігання відчуженню майна, що може мати значення для кримінального провадження.

Арешт на вказане майно було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, зокрема враховуючи, що предметом досудового розслідування згідно з даних витягу з ЄРДР є шахрайське заволодіння земельними ділянками, розташованими в Обухівському районі Київської області, слідчий суддя дійшов висновку, що такий арешт законим як на момент його накладання, так і на час розгляду даного клопотання.

Скасування арешту майна є необґрунтованим, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. З постанови про визнання речовими доказами вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами :06:002:0071, :06:002:0072, :06:002:0073, :06:002:0074, :06:002:0075 є речовими доказами у кримінальному провадженні. Це підтверджує необхідність їх арешту з метою збереження речових доказів та недопущення відчуження майна до завершення розслідування.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 позиціонує себе як потерпілий, подані на підтвердження цього документи не є належними доказами його статусу в межах даного кримінального провадження. Зокрема, допит потерпілого у кримінальному провадженні № 0000841 від 05.07.2021 та витяг з ЄРДР № 0000178 від 18.11.2021 стосуються іншого провадження, відмінного від того, яке розглядає слідчий суддя в межах клопотання про скасування арешту. Відтак, статус ОСОБА_4 як потерпілого у даному кримінальному провадженні не підтверджений.

Оскільки земельні ділянки, арешт яких оскаржується, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, що стосується шахрайського заволодіння майном, існують вагомі підстави для подальшого встановлення законності реєстрації права власності. Арешт є виправданим заходом, спрямованим на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розслідування справи, а тому підстав для його скасування відсутні.

Оскільки, матеріали клопотання не містять належного документального підтвердження, що арешт накладено необґрунтовано або відпала потреба у арешті майна у його задоволенні слід відмовити.

Таким чином обмеження ОСОБА_4 у права власності на земельні ділянки є розумним і співрозмірним, оскільки обставини кримінального провадження вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 98, 110, 174, 309 КК України,

п о с т а н о в и в :

клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000255 від 19.02.2021 року, накладеного ухвалою слідчого судді від 04.03.2021 року у справі № 757/10676/21, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1