УХВАЛА

про арешт майна

27 грудня 2024 рокуСправа № 495/11392/24
Номер провадження 1-кс/495/2712/2024

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

володільця майна ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.12.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000447, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України,

встановив:

до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000447 від 26.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що до Чергової частини Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 25.12.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на пункті пропуску «СТАРОКОЗАЧЕ», що розташований на території Старокозацької ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області, надав для перевірки документи: довідку для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу № 1281 від 03.10.2024, видану на ім`я ОСОБА_7 ; довідку від 18.06.2024 про перебування на консульському обліку, видану на ім`я ОСОБА_7 , які мають ознаки підробки.

За даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000447 із кваліфікацією за частиною четвертою статті 358 КК України.

В ході огляду місця події 25.12.2024 на пункті пропуску «СТАРОКОЗАЧЕ», що розташований на території Старокозацької ОТГ Білгород-Дністровського району Одеської області, виявлено та вилучено надані ОСОБА_4 , довідку для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, видану на ім`я ОСОБА_7 , довідку про перебування на консульському обліку на ім`я ОСОБА_7

Постановою дізнавача від 26.12.2024 року зазначені вилучені документи були визнані речовим доказом та долучені до матеріалів кримінального провадження №0000447 від 26.12.2024 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання; додатково пояснив, що вилучені в ході огляду документи мають ознаки підробки (неправильно зазначене прізвище особи, орган видачі, затер тості на відтиску печатки); лише за результатами проведених слідчо-розшукових дій (експертиз, запитів) можливо встановити обставини щодо дійсності таких документів; для експертного дослідження необхідні оригінали документів.

Володілець майна ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що вилучені довідки він пред`являв з метою перетину державного кордону; про наявність неточностей, помилок у документах не знав; на підтвердження дійсності обставин про наявність у його дружини ОСОБА_7 інвалідності надав копію довідки до акта-огляду МСЕК № 506967; у задоволенні клопотання проси відмовити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засідання проти задоволення клопотання заперечив, вважав, що наявність описки у прізвищі особи, на яку видано довідку, не вказує на підробку такого документа; обставини щодо стану здоров`я ОСОБА_7 підтверджуються іншими доказами, оригіналами яких володіє його довіритель.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

В межах розгляду клопотання встановлено, що вилучена 26.12.2024 у ОСОБА_4 довідка для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу № 1281 від 03.10.2024, видану на ім`я ОСОБА_7 , містить невідповідність прізвища особи, якій її видано (дійсне прізвище - ОСОБА_8 ); вказана довідка підписана ОСОБА_9 - в.о. начальника Бідяївського відділу, хоча сформована така довідка на бланку Біляївського відділу УСЗН Одеської РДА Одеської області.

На переконання слідчого судді, встановлені обставини є достатніми для обґрунтованого сумніву щодо дійсності (непідробки) вказаного документа, що вказує на наявність ознак для віднесення такої довідки до речових доказів у межах цього кримінального провадження.

Збереження речового доказу у незмінному стані є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ. Наведені слідчим мотиви арешту є виправданим втручанням у право власності особи з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно, особливо коли мова йде про обмеження прав особи.

У частині клопотання про накладення арешту на довідку про перебування на консульському обліку від 18.06.2024, видану на ім`я ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов висновку його необґрунтованість, оскільки посилань на ознаки підробки цієї довідки клопотання не містить.

Необхідно звернути увагу, що консульський облік це вчинення уповноваженими посадовими особами закордонних дипломатичних установ України комплексу дій з реєстрації інформації про місце проживання або перебування громадянина України на території іноземної держави шляхом внесення даних до відомчої інформаційної системи МЗС (п. 2 ч. 2 Порядку ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, затвердженого постановою КМУ № 85 від 29.01.2020).

Відтак, довідка про перебування на консульському обліку від 18.06.2024, видана на ім`я ОСОБА_7 , сформована на підставі інформації у відомчій інформаційній системі МЗС; така довідка містить двовимірний штрих-код (QR-код) за посиланням через який доступна інформація, що міститься в обліковій картці громадянина.

Отже, перевірити дійсність довідки про перебування на консульському обліку від 18.06.2024 можливо без її вилучення у законного володільця; таке вилучення буде вважатись надмірним втручанням у власність особи.

Керуючись наведеним, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.

Якщо у задоволенні клопотання про арешт майна було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі (частина дев`ята статті 170 КПК України).

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання дізнавача задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений 26.12.2024 за результатами огляду місця події документ:

- довідку для отримання пільг інвалідами, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу № 1281 від 03.10.2024, видану на ім`я ОСОБА_7 , яка перебувала у володінні ОСОБА_4 .

У задоволенні клопотання у частині накладення арешту на довідку про перебування на консульському обліку від 18.06.2024, виданої на ім`я ОСОБА_7 , відмовити.

Довідку про перебування на консульському обліку від 18.06.2024, видану на ім`я ОСОБА_7 , яку 26.12.2024 вилучено під час огляду місця події, повернути володільцю ОСОБА_4 негайно.

На підставі частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 10:00 год. 30.12.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1