1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2775/25 1-кс/335/1018/2025
09 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Мінаєв М.М., за участю секретаря судового засідання Бойкинюк Д.П., в присутності заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,
26.03.2025 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла вказана скарга, подана в порядку ст. 303 КПК України, в якій порушується питання про покладення на уповноважену особу Запорізької обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_1 , поданою ним до Запорізької обласної прокуратури щодо протиправних дій співробітників та суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя та з інших питань.
У тексті скарги не зазначено, коли саме ОСОБА_1 подав заяву про кримінальне правопорушення. Тексту такої заяви ОСОБА_1 також не надав.
В судовому засіданні з розгляду скарги ОСОБА_1 пояснив, що він подавав до Запорізької обласної прокуратури окрему заяву про вчинення адвокатом ОСОБА_2 кримінального правопорушення, та одночасно у цій заяві порушувалось питання про притягнення до кримінальної відповідальності співробітників і суддів Ленінського районного суду м. Запоріжжя, а також інші питання. Текст самої заяви ОСОБА_1 не зберіг.
Прокурор Запорізької обласної прокуратури в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд скарги без його участі. Одночасно Запорізька обласна прокуратура надала письмове повідомлення (лист від 31.03.2025 № 09/1-670ВИХ-25) про те, що 24.03.2025 до цього органу надійшло звернення ОСОБА_1 від 18.02.2025, у якому порушено питання про можливе вчинення кримінального правопорушення. При цьому 25.03.2025 вказане звернення було скероване за належністю до Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя для розгляду по суті. Копію цього звернення Запорізька обласна прокуратура вже надсилала до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя листом від 27.03.2025 № 09/1-652ВИХ-25.
Ухвалою від 02.04.2025 за клопотанням ОСОБА_1 з Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя були витребувані відомості про звернення ОСОБА_1 , які в період з 01.02.2025 були скеровані Запорізькою обласною прокуратурою до Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя.
На виконання вказаної ухвали з Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя надійшла, зокрема, заява ОСОБА_1 від 27.02.2025, в якій він просив внести відомості до ЄРДР з приводу протиправних дій працівників апарату Ленінського районного суду м. Запоріжжя щодо фальсифікації документів та втручання до автоматизованого розподілу судових справ.
В судовому засіданні 09.04.2025 ОСОБА_1 підтвердив, що в межах даного провадження його скарга стосується бездіяльності Запорізької окружної прокуратури саме щодо його заяви від 27.02.2025. Також ОСОБА_1 пояснив, що підставою його звернення були наявні у нього відомості про те, що працівники апарату Ленінського районного суду м. Запоріжжя сфальсифікували відомості про дату та час надходження до суду обвинувального акту щодо ОСОБА_1 , а також створили умови, за яка кримінальне провадження за цим обвинувальним актом надійшло до судді Бредіхіна Ю.Ю., який брав участь у тому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, і тому не міг брати участь у розгляді обвинувачення по суті.
Заслухавши пояснення заявника і матеріали скарги, слідчий суддя не вбачає підстав для її задоволення з огляду на таке.
Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян до кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
На переконання слідчого судді, вказані висновки повною мірою стосуються й скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Запорізької обласної прокуратури.
Так, заява ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення, подана ним до Запорізької обласної прокуратури 27.02.2025, дослівно виглядала так (мовою оригіналу): «Заявление о преступлении. Рассмотреть в соответствии с ост. 214 УПК Украины. Прошу привлечь к уголовной ответственности сотрудников аппарата ДСА Ленинского районного суда по причине фальсификации и подделки судебной документации и системы автораспределения. Все факт ы и доказательства предоставлю в ходе досудебного следствия».
Очевидним є те, що обставини, повідомлені ОСОБА_1 у вказаній заяві, містять занадто абстрактний, узагальнений, неконкретизований характер, не містять достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність ознак об`єктивної сторони певного кримінального правопорушення, передбаченого КК України.
Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.
Відтак, така заява не може бути підставою для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.
Обставини, які ОСОБА_1 виклав в судовому засіданні під час розгляду скарги, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки вони не були викладені у самій заяві і не можуть вплинути на оцінку дій уповноваженої особи Запорізької обласної прокуратури.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність уповноваженої особи Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 27.02.2025, - відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Слідчий суддя М.М. Мінаєв