ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4974/24 Номер провадження 11-сс/814/801/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 листопада 2024 року у кримінальному провадженні №0000257,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання т.в.о начальника СД Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 211 CDI», днз НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 та був вилучений під час огляду місця події06 листопада 2024 року на стаціонарному посту поліції, що розташований на а/д Київ-Харків-Довжанський.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про відсутність доказів на підтвердження того, що даний транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на вказаний автомобіль шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування, оскільки він відповідає критеріям, що передбачені ст.98 КПК України.

Наголошує, що на даному етапі досудового розслідування є доведеною доцільність та необхідність накладення арешту на вилучений автомобіль з огляду на наявність реальної можливості його втрати, приховування або пошкодження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Доводи прокурора про наявність підстав для накладення арешту на транспортний засіб, що належить ОСОБА_8 , оскільки він є речовим доказом кримінального правопорушення та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є непереконливими.

Приписами ч.1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ст.98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, сектором дізнання Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000257 від 06 листопада 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, за фактом виявлення 06 листопада 2024 року на стаціонарному посту поліції, що розташований на а/д Київ-Харків-Довжанський, у багажному відділенні автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 211 CDI», днз НОМЕР_1 , ящиків з рибою (1019 шт. карася, 126 шт. товстолоба, 182 шт. коропа та 25 шт. сома).

Згідно з постановою т.в.о. начальника сектору дізнання Лубенського РВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 від 06 листопада 2024 року автомобіль Mercedes-Benz, sprinter 211 CDI», днз НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Диспозицією ч.1 ст.249 КК України передбачена відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

При цьому, об`єктом вказаного кримінального правопорушення є встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища, а його предметом виступають водні живі ресурси, тобто організми, життя яких постійно або на окремих стадіях розвитку неможливе без перебування (знаходження) у воді.

Разом з тим, ні клопотання дізнавача, ні апеляційна скарга прокурора не містять належного обґрунтування того, яким чином вказаний транспортний засіб може бути використаний як речовий доказ кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України, де предметом доказування є законність дій певної особи щодо вилучення (ловлі, збирання, добування тощо) будь-якими знаряддями (промисловими, любительськими, забороненими) водних живих ресурсів із природного середовища.

Крім того, санкція ч.1 ст.249 КК України не передбачає конфіскації та спеціальної конфіскації.

Також з матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні не заявлено цивільного позову.

Отже, висновки слідчого судді про те, що автомобіль не може в даному випадку бути ні предметом кримінального правопорушення, ні знаряддям його вчинення, а також не відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, є правильними.

Враховуючи наведе, колегія суддів не вбачає визначених законом підстав для накладення арешту на транспортний засіб, що належить ОСОБА_8 .

Рішення слідчого судді належним чином вмотивоване, істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено, тому відсутні підстави для його скасування.

Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.404, 405 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 08 листопада 2024 року у кримінальному провадженні №0000257 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4