Провадження № 1-кс/344/8825/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , яке погодженого з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000080 від 30.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080 від 30.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Нагляд за здійсненням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

В ході проведення досудового розслідування установлено, що у квітні 2024 приблизно о 10 год 00 хв ОСОБА_5 , звернувся до свого знайомого, який є працівником Косівської ЦРЛ ОСОБА_6 за консультацією, оскільки мав намір, пройти обстеження, у зв`язку з проблемами із серцем.

У ході розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що йому необхідно звернутися до його батьком ОСОБА_7 , який працює у обласній клінічній лікарні Івано-Франківська, а саме у кардіологічному відділенні та повідомив, що наддасть його номер телефону своєму батькові.

Цього ж дня, до ОСОБА_5 зателефонував чоловік, який представився ОСОБА_7 та повідомив, що може надати консультацію та те, що ОСОБА_5 необхідно прибути до обласної клінічної лікарні Івано-Франківська за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича, 91, на що останній погодився.

Надалі, ОСОБА_5 прибув за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича, 91, де мала місце зустріч, із ОСОБА_7 , в ході якої ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_7 , що у нього наявні захворювання серця, а також має намір пройти обстеження задля встановлення придатності до військової служби.

В цей час, ОСОБА_7 , діючи спільно із ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті одержання неправомірної вигоди для себе та невстановлених посадових осіб Івано-Франківського міського бюро медико-соціальної експертизи, повідомив ОСОБА_5 , що він може вирішити питання із посадовими особами Івано-Франківського міського бюро медико-соціальної експертизи щодо визнання його непридатним до військової служби у Збройних Силах України та встановлення останньому ІІІ групи інвалідності.

Після цього, ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_5 , що задля встановлення групи інвалідності, останньому необхідно пройти лікування у медичних закладах, отримати відповідні виписки про проходження стаціонарного лікування, а також вказав на те, що він може посприяти у виготовленні фіктивних медичних документів за умови надання на його користь неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США за кожну фіктивну виписку із стаціонарного хворого, на що останній погодився.

Надалі, у період із 09.05.2024 по 27.09.2024 дотримуючи заздалегідь розробленого злочинного плану, ОСОБА_7 , залучив медичних працівників задля виготовлення фіктивних медичних документів (довідок), для ОСОБА_5 , за результатами, яких виготовлено виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 2638/2024 від 09.05.2024, виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 17240/2024 від 13.06.2024, виписку із медичної карти стаціонарного хворого №4765 від 05.07.2024, виписку із медичної карти стаціонарного хворого №24296/2024 від 22.08.2024 та виписку із медичної карти стаціонарного хворого №30512/2024 від 27.09.2024.

За вказаний період часу, ОСОБА_7 , за сприяння у виготовленні фіктивних виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 2638/2024 від 09.05.2024, № 17240/2024 від 13.06.2024, №4765 від 05.07.2024, №24296/2024 від 22.08.2024, №30512/2024 від 27.09.2024 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 3900 доларів США.

27.11.2024 о 18 год 32 хв ОСОБА_7 , діючи умисно, та спільно із ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого та невстановлених посадових осіб Івано-Франківського міського бюро медико-соціальної експертизи збагачення, маючи корисливий мотив, виступаючи пособником, в ході телефонної розмови повідомив

ОСОБА_5 про необхідність передачі йому 6000 доларів США для прийняття комісією Івано-Франківського міського бюро медико-соціальної експертизи рішення про призначення ОСОБА_5 ІІІ групи інвалідності.

28.11.2024 о 11 год 16 хв ОСОБА_5 прибув за адресою: м. Івано-Франкіськ, вул. Євгена Коновальця, 221 (територія торгового центру «Велмарт») та на вимогу ОСОБА_7 пересів в автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , де у ході зустрічі ОСОБА_7 роз`яснив ОСОБА_5 , що його документи вже на розгляді та в найкоротші строки буде прийнято позитивне рішення з вказаного питання та висловив вимогу про передачу йому раніше обумовленої суми неправомірної вигоди на, що ОСОБА_5 передав йому частину обумовленої неправомірної вигоди у сумі 4000 доларів США та додав, що решту надасть по отриманню документів.

Надалі, 04.12.2024 о 17 год 54 хв ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із Косівською ЦРЛ, що за адресою: Івано-Франківська область, м. Косів, провулок Шевченка, 27, виконуючи попередню вимогу ОСОБА_7 , передав другу частини неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США його сину ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про необхідність прибути 10.12.2024 о 08 год 00 хв до Івано-Франківського міського бюро медико-соціальної експертизи на засідання відповідної комісії, під час якої буде досліджено подані медичні документи, які були виготовлені за сприяння ОСОБА_7 , та на якому прийнято рішення про встановлення ОСОБА_5 ІІІ групи інвалідності.

10.12.2024 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлено підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, а також 1/2 частки на праві приватної власності на нежитлове приміщення в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23472406, і також 3/20 частки власності на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просив розгляд клопотання здійснювати без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Також у поданому клопотанні просив розгляд клопотання проводити без виклику особи (представників), у володінні якої знаходиться майно.

Власник майна в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено, що це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Слідчим суддею встановлено, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080 від 30.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В даному кримінальному провадженні 10.12.2024 ОСОБА_7 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.27, ч.3 ст. 368 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваному ОСОБА_7 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, а також 1/2 частки на праві приватної власності на нежитлове приміщення в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23472406, і також 3/20 частки власності на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 .

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України, передбачає конфіскацією майна, як вид покарання.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення конфіскації майна.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

З метою конфіскації майна як виду покарання накласти арешт на нерухоме майно, із позбавленням права на його відчуження та розпорядження, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_7 квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01; 1/2 частки на праві приватної власності на нежитлове приміщення в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23472406, і також 3/20 частки власності на домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1