Справа № 303/936/19
1-кп/303/226/24

В И Р О К
Іменем України
26 лютого 2025 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення),
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченої ОСОБА_3
- захисника (адвоката) ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , обвинувачується органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення),- зайняття гральним бізнесом, за наступних обставин:
Так, ОСОБА_3 постійно мешкаючи в місті Мукачеві, Закарпатської області, діючи умисно, з корисливих спонукань щодо систематичного отримання незаконних прибутків за рахунок неправомірних дій у сфері господарської діяльності, без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам статті 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» (чинний на момент вчинення злочину), за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами, організували в нежилому приміщенні по АДРЕСА_2 функціонування інтерактивного клубу, відкритого типу з маскуванням під Інтернет-клуб, для проведення азартних ігор на комп`ютерних симуляторах, змістом яких була сплата гравцем готівкових грошей, що давало змогу учасникам отримати виграші у грошовому еквіваленті, так і не отримати їх залежно від випадковості.
Так, відповідно до злочинної домовленості, в обов`язки ОСОБА_3 входило, постійне перебування за робочим місцем адміністратора, у попередньо орендованому невстановленими досудовим слідством особами нежилому приміщенні по АДРЕСА_2 , з метою прийняття у бажаючих осіб грошових коштів в якості ставок та вжиття подальших процедур, спрямованих на зарахування вказаних коштів на рахунок гравця, для прийняття ним участі в азартних іграх. Також, до обов`язків ОСОБА_3 входило надання роз`яснень гравцям з приводу порядку; отримання доступу до азартних ігор та загальне забезпечення роботі незаконного грального закладу, шляхом надання допомоги гравця слідкування за перебуванням наявної техніки в працездатному стані підтримання порядку в незаконному гральному закладі.
На виконання злочинної домовленості, ОСОБА_3 була допущена в попередньо орендоване невстановленими до судовим слідством особами нежиле приміщення, по АДРЕСА_2 , де були створені відповідні умови для надання бажаючим особам доступу до азартних ігор.
Так, згідно з попередньою домовленістю вказане приміщення було обладнане електронною комп`ютерною мережею, яка включала в себе 8 ігрових комп`ютерів та робочий комп`ютер адміністратора, які під`єднанні д електронної мережі Інтернет, що давало можливість, надавати бажаючи] особам доступ до ігор азартного характеру, з використанням Інтернет-ресурсі «ultrapymax», «cachemoney», «globalvegas.club (globalvegas.net)», тобі займатися гральним бізнесом.
На підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Закарпатське області, 13 грудня 2017 року в приміщенні за адресою: м. Мукачеве вул. Академіка Павлова, 14-16, було проведено негласну слідчу (розшукові дію аудіо-, відеоконтроль місця без відома їх власника, володільця та присутні у цьому місці осіб, в ході чого документально виявлено і зафіксовано в електронні носії протиправну злочинну діяльність, яку здійснювач ОСОБА_3 у зазначеному приміщенні, а саме - проведення та надання доступу до азартних ігор на комп`ютерних симуляторах в інтерактивному закладі.
У період з 13 грудня 2017 року по 09 лютого 2018 року, ОСОБА_3 здійснювала незаконну діяльність, яка полягала у прийнятті у бажаючих осіб грошових коштів в якості ставок, та відповідно вжиті подальших процедур, спрямованих на зарахування вказаних коштів на рахунок гравця, для прийняття ним участі в азартних іграх, які наявні на Інтернет-ресурсах «ultrapymax», «cachemoney», «globalvegas.club (globalvegas.net)» надання роз`яснень гравцям щодо порядку отримання доступу до азартних ігор та загальне забезпечення роботи незаконного грального закладу, шляхом надання допомоги гравцям, слідкування за перебуванням наявної техніки працездатному стані, та підтримання порядку в незаконному гральному закладі.
09 лютого 2018 року в ході проведення співробітниками СБ України Закарпатській області санкціонованого обшуку в гральному залі за адресою м. Мукачево, вул. Академіка Павлова, 14-16, було зафіксовано і задокументовано факти зайняття гральним бізнесом за допомого) персональних комп`ютерів, з відповідним програмним забезпеченням налаштованим на з`єднання з Інтернет-ресурсами: «ultrapymax», «cachemoney», «globalvegas.club (globalvegas.net)», які за сприяння ОСОБА_3 надавали можливість участі у спеціалізованому наборі ігор азартного характеру, з можливістю виграшу, обміну даними з сервером щодо участі у азартній грі, внесення ставок, стану ігрового рахунку, а також дані про результат азартної гри, що підтверджується протоколом обшуку, та відеозаписом проведення зазначеної слідчої дії.
Продовжуючи свої дії, ОСОБА_3 спільно з іншими учасниками злочинної змови, не зважаючи на попереднє документування та викриття зорганізованої ними злочинної діяльності, будучи обізнаними про ведення досудового слідства щодо злочинної діяльності яка проводилась в незаконному гральному залі по вулиці Академіка Павлова, 14-16 в місті Мукачеві, продовжили здійснення злочинів, шляхом надання доступу до азартних ігор. З цією метою попередньо орендоване приміщення за вищевказаною адресою було повторно обладнане комп`ютерною мережею, та з використанням Інтернет-ресурсів які містять перелік ігор азартного характеру, з можливістю виграшу, обміну даними з сервером щодо участі у азартній грі, внесення ставок, стану ігрового рахунку, а також дані про результат азартної гри, учасники злочинної змови продовжили вчинення злочинної діяльності.
У зв`язку із стійкістю злочинного наміру, ОСОБА_3 спільно з іншими учасниками злочинної змови, не зважаючи на попереднє документування та викриття зорганізованої ними злочинної діяльності, будучи обізнаними про ведення досудового слідства щодо злочинної діяльності яка проводилась в незаконному гральному залі за адресою: АДРЕСА_2 , продовжили здійснення злочинів, шляхом надання доступу до азартних ігор. З цією метою попередньо орендоване приміщення за вищевказаною адресою: АДРЕСА_2 було додатково обладнане комп`ютерною мережею та з використанням Інтернет-ресурсів які містять перелік ігор азартного характеру, з можливістю виграшу, обміну даними з сервером щодо участі у азартній грі, внесення ставок, стану ігрового рахунку, а також дані про результат азартної гри, учасники злочинної змови продовжили вчиненая злочинної діяльності.
Обвинувачена ОСОБА_3 , у судовому засіданні показала, що на початку 2018 року, у віці 56 років, не маючи постійної роботи, маючи на утриманні двох дітей, які у той час навчалися, та не маючи можливість забезпечувати сім`ю, влаштувалася на роботу (неофіційно) адміністратором у інтернет - клуб, розташований в АДРЕСА_2 , із заробітною платою 100,00 гривень за добу. Працювала подобово з напарницею. Власника закладу ніколи не бачила, бо домовлялася з ним про умови праці по телефону. Кожного ранку, здаючи зміну напарниці, забирала з каси 100,00 гривень, як плату за відпрацювану добу, куди дівалася виручка вона не була проінформована. У її обов`язки входило прийняти оплату у відвідувача інтернет - клубу за користування інтернетом. Суму коштів визначав відвідувач у залежності від часу користування інтернетом. Відвідувач повідомляв їй свій номер мобільного, вона заносила номер у спеціальну компютерну программу, після чого на номер мобільного відвідувача приходив код, який останній вводив у программу на комп`ютері за яким сидів і йому відкривався доступ до інтернету. В один з днів у лютому 2018 року до інтернет-клубу зайшов відвідувач, який оплатив їй гроші за користування інтернетом та сів за компютер. У цей момент до приміщення зайшли працівники поліції та СБУ та повідомили що будуть проводити обшук. У ході обшуку вилучили компютерну техніку (у залі було кілька комп`ютерів, крім компютера адміністратора). Вона не була обізнана з тим, що діяльність інтернет-клубу, де вона працювала, як і виконання нею обов`язків адміністратора клубу, була протизаконною. Просить суворо її на керати.
Обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення),- зайняття гральним бізнесом, ґрунтується на наступних досліджених судом доказах, наданих суду стороною обвинувачення, а саме:
- показах свідка сторони обвинувачення, ОСОБА_6 даними у судовому засіданні, який показав, що є співробітником СБУ, володіє спеціальними знаннями по комп`ютерній техніці. У даному кримінальному провадженні він досліджував відеозаписи щодо систем грального бізнесу. На відео, яке він переглядав, було видно, як особа зайшла у приміщення інтернет - клубу, розташоване в АДРЕСА_2 , звернулася до адміністратора, обличчя якого не було видно, після чого на екрані комп`ютера відкрилося ігровий профіль, тобто доступ до ігор. Все, що відбувалося за стійкою адміністратора на відео не було доступно. Вважає, що адміністратор надав доступ особі до комп`ютера на якому клієнт відкрив ігровий профіль.
- показах свідка сторони обвинувачення, ОСОБА_7 у судовому засіданні, який показав, що він є оперативним працівником СБУ. У ході виконання ним своїх посадових обов`язків було встановлено, що на території м. Мукачева діє мережа закладів, які без ліцензії займаються ігровим бізнесом. Ним, внаслідок візуального спостереження встановив що у інтернет - клуб, розташований в АДРЕСА_2 , розміщена комп`ютерна техніка, яка використовується для здійснення грального бізнесу.
- дорученні від 07.12.2017 року на проведення НСРД аудіо-, відео контроль публічного доступного місця грального залу на пл. Академіка Павлова, 14-16 (автостанція) в м. Мукачеві, згідно якого, начальником СВ УСБУ в Закарпатській області, доручено відділу ОД УСБ України в Закарпатській області провести негласні слідчі (розшукові) дії;
- протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль публічного доступного місця грального залу на пл. Академіка Павлова, 14-16 (автостанція) в м. Мукачеві, від 20.12.2017 року, складений слідчим ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області, ОСОБА_9 , згідно якого, у ході НСРД було встановлено, що за адресою: пл. Академіка Павлова, 14-16 у м. Мукачеві, проводиться незаконна діяльність, яка є гральним бізнесом. Для отримання відомостей, щодо розмов і поведінки осіб, присутніх у приміщенні за адресою: пл. Академіка Павлова, 14-16 у м. Мукачеві, було здійснено приховану фіксацію та встановлено, що обстановка у вказаному приміщенні характерна для гральних залів, оскільки доступ до приміщення мають всі бажаючі, у приміщенні встановлено ряд столів з комп`ютерним обладнанням, яке підключене до загальної електронної комп`ютерної мережі, приміщення обладнане приглушеним світлом, що є умовами, передбаченими стандартами Європейської Асоціації Летерей. Станом на момент здійснення аудіо -, відео контроль публічного доступного місця грального залу на пл. Академіка Павлова, 14-16 у м. Мукачеві, присутні двоє осіб, які сидять за комп`ютерними столами, керує роботою закладу адміністратор, вказана особа приймає готівкові кошти та здійснює внесення готівкових коштів у електронну систему, та їх подальше зарахування в електронне поле кредитних показників гравця, який вніс готівку. Також встановлено відсутність за вказаною адресою дозвільних документів та ліцензій на розповсюдження державних лотерей, що свідчить про незаконний характер діяльності;
- договір оренди нежитлового приміщення від 30.12.2017 року, згідно якого ОСОБА_11 (наймодавець) передав у (наймачу) - ФОП ОСОБА_12 приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , термін орендованого користування за цим договором, визначається з 01.01.2028 до31.12.2018 року (а.с110 т.1);
- постанові про передачу речових доказів грошових коштів на відповідальне зберігання в банківську установу від 28.01.2019 року, слідчим ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області, ОСОБА_9 , речові докази грошові кошти в сумі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень передати згідно заяви-опису в окремому опечатаному пакеті на відповідальне зберігання у філію ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України в м. Ужгороді, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, пд. Жупанатська. буд. Копію постанови направити керуючому філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Ужгороді;
- ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2018 року про накладення арешту на грошові кошти в сумі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень, вилучені в ході обшуку в приміщенні за адресою: м. Мукачево. вул. Академіка Павлова, 14-16;
- постанові про передачу речових доказів грошових коштів на відповідальне зберігання в банківську установу від 28.01.2019 року, слідчим ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області, ОСОБА_9 , речові докази грошові кошти в сумі 80 грн. та 7 доларів США передати згідно заяви-опису в окремому опечатаному пакеті на відповідальне зберігання у філію ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України в м. Ужгороді, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, пд. Жупанатська. буд. Копію постанови направити керуючому філії ПАТ "Державний експортно- імпортний банк України" в м. Ужгороді;
- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2018 року, згідно якого слідчим ОВС СВ УСБУ в Закарпатській області, ОСОБА_9 , у присутності понятих, свідку ОСОБА_15 було пред`явлено фото чотирьох осіб жіночої статі зі схожими рисами обличчя, віку та зовнішнього вигляду. Серед яких, свідок впізнав на фото під № 2, особу, яка перебувала у приміщення, за адресою: пл. Академіка Павлова, 14-16 у м. Мукачеві та безпосередньо надала йому та відвідувачам доступу до азартних ігор, оскільки прийняла грошові кошти в якості ставки на азартні ігри, передані ним гроші були зараховані на відповідному ігровому рахунку після чого, він отримав можливість використання наявного програмного забезпечення, з використанням мережі Інтернет, грати азартні ігри, а відповідно мав можливість виграти чи програти свої кошти. Під фото з № 2 ОСОБА_3
- висновку експерта № 5/63 від 12.09.2018 року, згідно з яким, на експертизу надано 6 носіїв (флеш-накопичувачів), за результатом експертного дослідження - не виявляється можливим встановити чи містять дані носії програмне забезпечення, яке дозволяє їх використати у гральному бізнесі у зв`язку з відсутністю інформації щодо переліку програмного забезпечення, яке відноситься до стимуляторів ігрових автоматів, Інтернет казино, систем електронного перерахунку коштів;
Суд констатує, що стороною обвинувачення в якості доказу вини ОСОБА_3 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні (злочині) передбаченому ч. 1 ст.203-2 КК України (у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення),- зайняття гральним бізнесом, надано суду, висновок експерта № 5/63 від 12.09.2018 року, який не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та можуть бути визнані судом належними доказами у відповідності до ст.85 КПК України, а тому суд визнає його неналежним доказом.
- висновком експерта № 371/1 від 16.01.2019 року, згідно з яким, на експертизу надано оптичний диск з відеозаписом, на відео файлі фото з відображенням громадянки ОСОБА_3 , наданих для порівняння, зображена одна і та сама особа;
Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно зі статтею 91 КПК України до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, серед інших, належать: подія кримінального правопорушення (час, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст.94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе у вчиненні інкримінованого злочину не визнала повністю, показала, що працювала у клубі адміністратором як найманий працівник, з власником клубу не знайома, ніколи його не бачила, домовлялася про прийняття її на роботу з невідомою особою по телефону, який отримала від знайомої.
У судовому засідання достеменно встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не будучи офіційно працевлаштованою, у 2018 році працювала на посаді адміністратора у приміщенні інтернет-клубу, за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендував ФОП ОСОБА_12 на термін з 01.01.2018 до 31.12.2018 року (а.с110 т.1), що стверджується її показами, даними у судовому засіданні та узгоджується з доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: договором оренди нежитлового приміщення від 30.12.2017 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.08.2018 року, за участю свідка ОСОБА_15 та висновком експерта № 371/1 від 16.01.2019 року, згідно з яким, на відео файлі фото з відображенням громадянки ОСОБА_3 , наданих для порівняння, зображена одна і та сама особа. ОСОБА_3 повідомила суду, що роботодавця не знає і не бачила, домовлялася про умови праці по мобільному телефону, працювала, як найманий працівник кожну наступну добу з напарницею, за відпрацьовану добу брала з каси 100,00 гривень, в якості оплату за відпрацьований час. При цьому пояснила, яким чином нею надавався доступ до Інтернету відвідувачам Інтернет-клубу та підтвердила, що виконувала функції адміністратора закладу (отримувала грошові кошти від відвідувачів та номера мобільних телефонів, які вона вносила до спеціальної програми у комп`ютері, після чого, на мобільний телефон відвідувача приходив спеціальний код доступу до комп`ютерної програми).
Поряд з тим із наданих суду доказів вбачається, що в межах досудового розслідування не встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 виконуючи обов`язки адміністратора Інтернет клубу, займалася ігровим бізнесом з метою отримання особисто нею прибутку.
Обвинуваченням не було враховане те, що вона фактично знаходились у трудових стосунках із власником (володільцем) Інтернет-клубу та виконували свої трудові функції.
При цьому суд констатує, що стороною обвинувачення не надано жодного належного доказу, який би підтверджував, належність (певній особі) комп`ютерної техніки, яка вилучена органом досудового розслідування під час санкціонованого обшуку з приміщення інтернет - клубу, за адресою: АДРЕСА_2 , яке орендував ФОП ОСОБА_12 (а.с.110-111 т.1) Крім того, жодним належним доказом не підтверджено, наявність у вилученій ком`ютерній техніці, спеціального програмного забезпечення, яке дозволяє їх використати у гральному бізнесі, - такий висновок суду слідує з висновку експерта № 5/63 від 12.09.2018 року (а.с.210 т.1)
Покази свідка сторони обвинувачення ОСОБА_6 , про те, що він є працівником СБ України, має технічну освіту та є спеціалістом у галузі азартних ігор. При досліджені ним відеозаписів щодо систем грального бізнесу побачив, що на екрані компютера відкрився ігровий профіль, тобто доступ до ігор, а доступ клієнту до комп`ютера, надав адміністратор, обличчя якого не було видно, жодним чином не можуть «заміти» собою висновку експерта № 5/63 від 12.09.2018 року, відповідно до якого - неможливо встановити наявність у вилученій ком`ютерній техніці, спеціального програмного забезпечення, яке відноситься до стимуляторів ігрових автоматів, інтернет-казино, систем електронного перерахунку коштів (а.с.210 т.1).
Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення право на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом, який оцінює докази по своєму внутрішньому переконанню, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності. Ніякі докази наперед встановленої сили для суду не мають. Таке ж положення закріплене і в статті 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який не може ґрунтуватися на припущеннях та ухвалюється тільки за умови, якщо в ході судового розгляду винуватість обвинуваченого в скоєнні злочину доведена. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Суд констатує, що в період з 13.12.2017 по 09.02.2018 року, коли згідно обвинувального акту, мала місце подія інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, діяла стара редакція цієї статті (згідно Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016):
Стаття 203-2 КК України «Зайняття гральним бізнесом»
1. Зайняття гральним бізнесом -
карається штрафом від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
2. Ті самі дії, якщо вони були вчинені особою, раніше судимою за зайняття гральним бізнесом, -
караються штрафом від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кодекс доповнено статтею 203-2 згідно із Законом № 2852-VI від 22.12.2010; із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016\
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.203-2 КК України, (у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016).
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016), виражається у зайнятті гральним бізнесом.
Основні законодавчі приписи, які мають значення для з`ясування змісту диспозиції ст. 203 -2 КК, містяться в Законі України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15 травня 2009 р. При кваліфікації цього злочину важливо враховувати, що законодавчі визначення грального бізнесу та азартної гри викладені по-новому Законом України від 19 травня 2011 р. № 3383-УІ (ГУ. - 2011. - 11 черв. (№ 106)).
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні", гральний бізнес - діяльність, пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор у казино, на гральних автоматах, комп`ютерних симуляторах, у букмекерських конторах, в інтерактивних закладах, в електронному (віртуальному) казино незалежно від місця розташування сервера.
Відповідно до п. 3, 4 ст. 1 вказаного Закону, організатори азартних ігор - фізичні та юридичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють діяльність з організації і проведення азартних ігор з метою отримання прибутку; організація і проведення азартних ігор - діяльність організаторів азартних ігор, що здійснюється з метою створення умов для здійснення азартних ігор та видачі виграшів (призів) учасникам азартних ігор
Тобто гральним бізнесом є діяльність, пов`язана з наявністю в сукупності усіх трьох його ознак, зазначених в п. 1 ст. 1 Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні", а саме це - організація, проведення та надання можливості доступу до азартних ігор.
Стаття 203-2 КК України передбачає кримінальну відповідальність за зайняття гральним бізнесом.
Зі змісту вищевказаних правових норм випливає те, що метою скоєння злочину, передбаченого ст. 203-2 КК України, є отримання прибутку від діяльності та проведення азартних ігор організаторами таких ігор. Тому суб`єктом зайняття гральним бізнесом може бути лише особа, яка організувала та проводить гральний бізнес, тобто лише організатори такого бізнесу, оскільки організація і проведення азартних ігор - це діяльність організаторів азартних ігор, а надання можливості доступу до азартних ігор змістовно поєднано з їх організацією та проведенням, тому не можуть визнаватися суб`єктом даного злочину ті особи, яких організатор набирає за договором для виконання окремих видів робіт чи надання певних послуг, для учасників азартних ігор, тому вони не можуть нести відповідальність за ст. 203-2 КК України.
Злочин вважається закінченим з початкового зайняття гральним бізнесом.
Ознаками суб`єктивної сторони цього злочину є: а) прямий умисел, який характеризується усвідомленням винною особою забороненості здійснюваної нею господарської діяльності; б) мета отримання прибутку. Остання буквально зазначена в названому Законі України від 15 травня 2009 р. стосовно організації та проведення азартних ігор. Оскільки надання можливості доступу до азартних ігор змістовно поєднано з їх організацією та проведенням і не є більш суспільно небезпечним, то мета отримання прибутку повинна визнаватися обов`язковою ознакою і в цих випадках.
Суб`єктом цього злочину визнається особа, яка досягла 16-річного віку і фактично виступає організатором зайняття гральним бізнесом. Це може бути службова особа суб`єкта господарської діяльності, підприємець або інша особа.
Для визначення кола суб`єктів цього злочину важливе значення має правильне тлумачення приписів Закону України від 15 травня 2009 р. про те, що організація і проведення азартних ігор - це діяльність організаторів азартних ігор, якими визнаються фізичні та юридичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. По-перше, за змістом Закону заборона зайняття гральним бізнесом стосується як тих осіб, які зареєстровані як суб`єкти господарської діяльності, так й інших осіб. Це означає, що суб`єктами цього злочину також можуть виступати особи, які фактично виступають в ролі зазначених організаторів, але при цьому не зареєстровані як суб`єкти підприємницької чи іншої господарської діяльності. По-друге, поняттям організатора не охоплюються, а тому й не можуть визнаватися суб`єктом цього злочину ті особи, яких організатор набирає за договором для виконання окремих видів робіт чи надання певних послуг, зокрема касири, продавці, круп`є, оператори тощо.
Оскільки надання можливості доступу до азартних ігор змістовно поєднано з їх організацією та проведенням і не є більш суспільно небезпечним, то суб`єктом зайняття гральним бізнесом в такому виді також повинні визнаватися лише організатори такого бізнесу.
Розглядаючи доводи обвинувачення та матеріали справи можливо констатувати наступне: при розгляді справи було встановлено те, що ФОП ОСОБА_12 орендував приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , в якому розташовувався Інтернет клуб, на термін з 01.01.2018 до 31.12.2018 року за договором оренди нежитлового приміщення від 30.12.2017 року (а.с110 т.1). Органом досудового розслідування не надано відомостей хто саме придбавав комп`ютерну техніку та був її власником (володільцем), яка за версією сторони обвинувачення, використовувалася для зайняття гральним бізнесом, не встановлено особу, яка наймала ОСОБА_3 на посаду адміністратора закладу для забезпечення функціонування грального бізнесу, не встановлено особу (осіб), яка отримувала прибуток від цього бізнесу, а ОСОБА_3 навпаки, не вчиняла жодної із вказаних вище дій, які б могли слугувати ознакою зайняття гральним бізнесом, фактично мала отримувати фіксовану заробітну плату із розрахунку відпрацьованого часу за добу (у сумі 100,00 гривень), що є ознакою трудових правовідносин на умовах трудового договору, хоча і офіційно не зареєстрованого.
Як допитані в судовому засіданні свідки, так і досліджені матеріали кримінального провадження, не підтверджують зайняття обвинуваченою ОСОБА_3 гральним бізнесом, а підтверджують лише те, що ОСОБА_3 була найманим працівником та виконувала за домовленістю доручені їй певні функції, отже особисто вона не займалась гральним бізнесом в розумінні ст. 203-2 КК України, а лише надавали доступ гравцям до участі в азартних іграх за вказівкою організатора грального бізнесу, особа якого органом досудового розслідування, не була встановлена.
Разом із цим, з матеріалів кримінального провадження не вбачається достовірних і об`єктивних відомостей, які би свідчили про умисел ОСОБА_3 на зайняття гральним бізнесом та отримання нею прибутку від забороненої законом діяльності, окрім обумовленої заробітної плати (в розмірі 100,00 гривень на добу роботи) за виконання трудових функцій, що вона безпосередньо проводила діяльність, пов`язану з організацією азартних ігор, та отримувала від неї прибуток, у тому числі, «за попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами», як зазначено в обвинувальному акті, а не лише виконувала обов`язки, доручені та визначені їй іншою, невстановленою слідством особою.
При цьому обвинувачення не містить відомостей про розмір прибутку, отриманого обвинуваченою ОСОБА_3 від зайняття гральним бізнесом, - що вказував би на наявність у ОСОБА_3 корисливого мотиву, мети отримання прибутку, яка є обов`язковою ознакою «суб`єктивної сторони» інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 13.10.2016 у справі № 5-205кс16, суб`єктивною стороною цього злочину є усвідомлення особою її участі у зайнятті забороненим видом господарської діяльності та наявності корисливого мотиву. А, отже, у тих випадках, коли особа, не будучи організатором забороненого грального бізнесу, усвідомлено, маючи на меті отримання прибутку, бере участь у забезпеченні його (хоча б і частковому) діяльності, здійснюючи функції адміністратора, оператора, менеджера, круп`є, касира тощо, то діяння такої особи містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК. У зв`язку з вищевикладеним Суд констатує, що обов`язковими елементами складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК, є не тільки усвідомлення особою її участі у зайнятті забороненим видом господарської діяльності, а й наявність корисливого мотиву, однак стороною обвинувачення не надано жодного доказу щодо отримання ОСОБА_2 будь-якої винагороди від грального бізнесу, а тому з висновками апеляційного суду щодо відсутності у його діях складу злочину погоджується і колегія суддів, що, у свою чергу, підтверджує правильність висновку суду першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, щодо недоведеності вчинення ОСОБА_1 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК, у складі організованої групи. (Постанова ВС від 20.11.2019 у справі № 227/4753/13-к (провадження № 51-3133км19).
Крім того, диспозицією ст. 203-2 КК України (у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016), не передбачено вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, а співучасть ОСОБА_3 саме в організації та проведенні грального бізнесу з метою отримання прибутку через положення ст.ст. 27, 28 КПК України стороною обвинувачення не доводилася, таких даних судом не встановлено, у справі немає.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року "Про застосування Конституції при здійснені правосуддя" визнання особи винною у вчиненні злочину можливо лише за умови доведеності її вини.
Аналізуючи надані суду та дослідженні докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те що в діях ОСОБА_3 немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 203-2 КК України(у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016), оскільки вона не є суб`єктом даного злочину.
Суд вважає, що стороною обвинувачення не виконано приписів ст.ст. 22, 92, 93 КПК України щодо обов`язку доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, збирання доказів, доведення перед судом їх переконливості, тому суд при вирішенні справи враховує загальні засади кримінального провадження щодо змагальності сторін та диспозитивності.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні суду від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» встановлено, що докази мають бути настільки очевидними, щоб вони не викликали жодних сумнівів.
Суду не представлено достатніх даних, які б підтверджувались належними і допустимими доказами, з яких би вбачалось вчинення ОСОБА_3 інкримінованого їй кримінального правопорушення (злочину), а відповідні твердження в обвинувальному акті не узгоджуються із зібраними по справі доказами.
Із врахуванням наведених вище мотивів, дотримуючись принципів верховенства права, законності, змагальності сторін, диспозитивності кримінального судочинства, суд тлумачить усі сумніви на користь обвинуваченої, тому відкидає докази обвинувачення відносно ОСОБА_3 ..
Враховуючи викладене вище, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, керуючись принципом верховенства права, задекларованому в ст.8 Конституції України, суд вважає винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.1 ст.203-2 КК України (у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016), та склад такого кримінального правопорушення недоведеними.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд вважає, що достатні підстави для ухвалення обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 відсутні.

Згідно п.3) ч.1 ст. 373 КПК України, коли не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Виправдувальний вирок у зв`язку з не доведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, ухвалюється у разі, якщо факт вчинення обвинуваченим певного діяння встановлено, але сторона обвинувачення не зуміла переконливо для суду всебічно, повно й неупереджено доказати, що цьому діянню притаманні всі елементи складу кримінального правопорушення, інкримінованого цій особі.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, пред`явленого особі й визнаного судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку має бути викладено результати дослідження, аналізу й оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення та захисту, в тому числі й поданих у судовому засіданні.

З врахування встановленого під час судового розгляду, суд приходить до висновку про те, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б вказували на причетність ОСОБА_3 до зайняття гральним бізнесом (ч. 1 ст. 203-2 КК України (у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016) не виявлено, а стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне.

Докази, визнані судом неналежними та недопустимими, підлягають виключенню з кримінального процесу. В такий спосіб забезпечується гарантований Конституцією захист особи від порушення її прав.

Обвинувачення ОСОБА_3 ґрунтується лише на припущеннях, які жодними доказами об`єктивно не підтверджуються.

Склад кримінального правопорушення це сукупність встановлених у кримінальному законі об`єктивних та суб`єктивних ознак, які визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як кримінальне правопорушення.

Відповідно з ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 46 Конвенції та ст. 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

Така позиція також знаходить своє відображення і в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року № 5 «Про виконання судами України законодавства з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку». Відповідно до п. 23 вказаної постанови, є недопустимим обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли всі зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

За таких обставин, згідно ч.6 ст.284, п.3) ч.1 ст.373 КПК України ОСОБА_3 підлягає виправданню, оскільки під час судового розгляду не доведено, що в їх діянні є склад кримінального правопорушення.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження, слід вирішити у відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів, належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання розподілу процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи, судом не вирішується, оскільки ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено стягнення тільки з обвинуваченого витрат на залучення експерта у разі ухвалення саме обвинувального вироку, а витрати за залучення стороною обвинувачення експертів в порядку визначеному ч. 2 ст. 122 КПК України здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Керуючись: ст.62 Конституції України, Конвенцією Ради Європи від 04.11.1950 року Про захист прав людини і основоположних свобод, Правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 13.10.2016 у справі № 5-205кс16, ст.ст. 373, 376, ч.15 ст.615 КПК України України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 203-2 КК України (у редакції Закону України із змінами, внесеними згідно із Законами № 4025-VI від 15.11.2011, № 1019-VIII від 18.02.2016) та виправдати на підставі п.3) ч.1 ст.373 КПК України, через не доведеність, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2018 року, на речові докази: - системний блок «DELL», «OPTIPLEX 760» SERVICE Tag: FY81H4J; системний блок «TRILINE PL», s/n: ТР8;системний блок «DELL» s/n:5Y8144J; системний блок «DELL» s/n:8VDW94J; системний блок «DELL», s/n:4WDW94J; системний блок «TRILINE», s/n:TP8; монітор «LG», моделі «Flatron LI 730S»; монітор «ASUS», s/n: 84LMTFI12109; монітор «HYUNDAI» s/n: 91SPAB07V0457; монітор «HYUNDAI» s/n: B91ASAB; монітор «PHILIPS», s/n:AU3A; монітор «FUJITSU-SIEMENS», s/n:9ERK204936; периферійне обладнання, в кількості б комплектів (маніпуляторів типу «миша», та клавіатур), вилучені в ході обшуку в приміщенні за адресою: м. Мукачево. вул. Академіка Павлова, 14-16; накладений Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2018 року на грошові кошти в сумі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень, вилучені в ході обшуку в приміщенні за адресою: м. Мукачево. вул. Академіка Павлова, 14-16; накладений Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2018 року, на вилучені в ході обшуку в приміщенні за адресою: м. Мукачево. вул. Академіка Павлова, 14-16, а саме: системний блок марки DELL, S/N: CSROS4J; монітор марки LG, S/N:709TPHG20665; системний блок марки DELL, S/N: C5CBD3J; монітор марки SIEMENS, S/N: VETC301482; системний блок марки DELL, S/N: BSROSUG; монітор марки LG, S/N: 612WADE21290; системний блок марки DELL, S/N: DELL S/N: JH9NC3G; монітор марки LG, S/N: NTRL9W534; системний блок марки DELL, S/N: CX09T2G; монітор марки IIYAMA ,S/N: 0584Н7В03722; клавіатури в кількості 6 од.; оптичні лазерні пристрої в кількості 6 од.; системний блок марки POTILEX FX 160 S/N: 12SFD4G; монітор марки PHILIPS S/N: AU6A; флеш носій марки SP об`ємом 8GB, S/N: 033В29;) флеш носій марки T&G об`ємом 8GB; флеш носій марки T&G об`ємом 8GB; флеш носій марки T&G об`ємом 8GB; флеш носій марки T&G об`ємом 8GB; флеш носій марки HI- RALI об`ємом 8 GB; грошові кошти національної валюти України в сумі 80 грн; грошові кошти іноземної валюти США в сумі 7 дол.; робочий телефон марки ALCATfiL One Touch; документація ігрового закладу на 30 арк.; накладений Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.07.2018 року, на приміщення, за адресою: пл. Академіка Павлова, 14-16 у м. Мукачеві, що належить ВАТ «Закарпатавтотранс», у вигляді заборони використання даного приміщення для заняття гральним бізнесом.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази: системний блок «DELL», «OPTIPLEX 760» SERVICE Tag: FY81H4J; системний блок «TRILINE PL», s/n: ТР8;системний блок «DELL» s/n:5Y8144J; системний блок «DELL» s/n:8VDW94J; системний блок «DELL», s/n:4WDW94J; системний блок «TRILINE», s/n:TP8; монітор «LG», моделі «Flatron LI 730S»; монітор «ASUS», s/n: 84LMTFI12109; монітор «HYUNDAI» s/n: 91SPAB07V0457; монітор «HYUNDAI» s/n: B91ASAB; монітор «PHILIPS», s/n:AU3A; монітор «FUJITSU-SIEMENS», s/n:9ERK204936; периферійне обладнання, в кількості б комплектів (маніпуляторів типу «миша», та клавіатур), вилучені в ході обшуку в приміщенні за адресою: м. Мукачево. вул. Академіка Павлова, 14-16; речові докази: грошові кошти в сумі 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень, вилучені в ході обшуку в приміщенні за адресою: м. Мукачево. вул. Академіка Павлова, 14-16; речові докази вилучені в ході обшуку в приміщенні за адресою: м. Мукачево. вул. Академіка Павлова, 14-16, а саме: системний блок марки DELL, S/N: CSROS4J; монітор марки LG, S/N:709TPHG20665; системний блок марки DELL, S/N: C5CBD3J; монітор марки SIEMENS, S/N: VETC301482; системний блок марки DELL, S/N: BSROSUG; монітор марки LG, S/N: 612WADE21290; системний блок марки DELL, S/N: DELL S/N: JH9NC3G; монітор марки LG, S/N: NTRL9W534; системний блок марки DELL, S/N: CX09T2G; монітор марки IIYAMA ,S/N: 0584Н7В03722; клавіатури в кількості 6 од.; оптичні лазерні пристрої в кількості 6 од.; системний блок марки POTILEX FX 160 S/N: 12SFD4G; монітор марки PHILIPS S/N: AU6A; флеш носій марки SP об`ємом 8GB, S/N: 033В29;) флеш носій марки T&G об`ємом 8GB; флеш носій марки T&G об`ємом 8GB; флеш носій марки T&G об`ємом 8GB; флеш носій марки T&G об`ємом 8GB; флеш носій марки HI- RALI об`ємом 8 GB; грошові кошти національної валюти України в сумі 80 грн; грошові кошти іноземної валюти США в сумі 7 дол.; робочий телефон марки ALCATfiL One Touch; документація ігрового закладу на 30 арк. передати за належністю.

Процесуальні витрати за проведення експертиз віднести за рахунок держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія повного тексту вироку, вручається обвинуваченому та прокурору, негайно після проголошення його резолютивної частини, відповідно до положень ч.15 ст. 615 КПК України (зі змінами, внесеними згідно з Законом № 2462-ІХ від 27.07.2022).

Головуючий ОСОБА_16