Справа № 712/1945/25
Провадження №1- кс/712/839/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Набутів Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01 січня 2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Управління Служби безпеки України, у військовому званні «майстер-сержант», в порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.9, пунктів 12.1, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху, 01.01.2025 близько 00 год. 29 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний наркологічний диспансер» № 7 від 01.01.2025, відповідно до якого гр. ОСОБА_4 діагностовано алкогольне сп`яніння, актом хіміко-токсикологічного дослідження зазначеного комунального некомерційного підприємства № 01 від 07.01.2025, відповідно до якого, в сечі гр. ОСОБА_4 , виявлено етиловий спирт в концентрації 2,09 г/дм3 (проміле), а також висновку експерта комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-3-08/1 від 07.01.2025, відповідно до якого, в зразках сечі ОСОБА_4 виявлено етанол в кількості 2,04 г/дм3 (проміле) та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Припортової зі сторони вулиці Сергія Амброса в напрямку до вулиці Нижньої Горової, біля будинку № 18 по вулиці Припортовій, під час руху на рівній ділянці автодороги, перевищив дозволену швидкість руху, крім того, не обрав безпечну швидкість руху в темну пору доби, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним та зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а саме не врахував заокруглення дороги, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив виїзд за межі проїзної частини, а саме, на ліве узбіччя відносно напрямку свого руху, де, в подальшому, відбулось перекидання керованого ним транспортного, внаслідок чого, пасажир ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки з переломом ребер праворуч, забоєм лівої легені, травми поперекового відділу хребта з переломами 2 та 5 поперекових хребців без ушкоджень спинного мозку та закритого перелому правої променевої кістки зі зміщенням уламків, що, відповідно до висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 02-01/62, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Згідно цього висновку експерта, вказані тілесні ушкодження могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди 01.01.2025.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , а саме: вимог підпункту «б» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.9, пунктів 12.1, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і настанням наслідків у вигляді отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

17.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК України порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, на думку слідчого, підтверджується протоколом огляду місяця події, затриманням ОСОБА_4 на місці вчинення ДТП, в порядку ст. 208 КПК України, показами потерпілого, висновками експертів та іншими доказами.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочину є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити вищезазначені дії.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення його належної процесуальної поведінки виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

За таких же обставин, є необхідність у покладенні на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ч. 5 ст.194 КПК, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, слідчий у клопотанні вказує на наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

У зв`язку з тим, що санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності та відбування покарання;

Також, наявний ризик незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні:

Слідчий у клопотанні також зазначає, що підозрюваний, користуючись своїми зв`язками, здобутими за час проходження військової служби у органах, підрозділах Служби безпеки України, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, через прохання чи погрози, або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином:

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 проходячи військову службу у підрозділах Служби безпеки України, вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачення покарання у вигляді позбавлення волі, у разі не застосування запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за їх вчинення та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що для забезпечення уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор клопотання повністю підтримав, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя робить наступні висновки.

Слідчим суддею встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією в м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 01 січня 2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00001, відомості про вчинення кримінального правопорушення 01.01.2025 внесено за фабулою: « ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Управління Служби безпеки України, у військовому званні «майстер-сержант», в порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3, підпункту «а» пункту 2.9, пунктів 12.1, 12.2 та 12.4 Правил дорожнього руху, 01.01.2025 близько 00 год. 29 хв., керуючи транспортним засобом автомобілем «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком комунального некомерційного підприємства «Черкаський обласний наркологічний диспансер» № 7 від 01.01.2025, відповідно до якого гр. ОСОБА_4 діагностовано алкогольне сп`яніння, актом хіміко-токсикологічного дослідження зазначеного комунального некомерційного підприємства № 01 від 07.01.2025, відповідно до якого, в сечі гр. ОСОБА_4 , виявлено етиловий спирт в концентрації 2,09 г/дм3 (проміле), а також висновку експерта комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-3-08/1 від 07.01.2025, відповідно до якого, в зразках сечі ОСОБА_4 виявлено етанол в кількості 2,04 г/дм3 (проміле) та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Припортової зі сторони вулиці Сергія Амброса в напрямку до вулиці Нижньої Горової, біля будинку № 18 по вулиці Припортовій, під час руху на рівній ділянці автодороги, перевищив дозволену швидкість руху, крім того, не обрав безпечну швидкість руху в темну пору доби, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним та зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а саме не врахував заокруглення дороги, в результаті чого не впорався з керуванням та здійснив виїзд за межі проїзної частини, а саме, на ліве узбіччя відносно напрямку свого руху, де, в подальшому, відбулось перекидання керованого ним транспортного, внаслідок чого, пасажир ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітки з переломом ребер праворуч, забоєм лівої легені, травми поперекового відділу хребта з переломами 2 та 5 поперекових хребців без ушкоджень спинного мозку та закритого перелому правої променевої кістки зі зміщенням уламків, що, відповідно до висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 02-01/62, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Згідно цього висновку експерта, вказані тілесні ушкодження могли виникнути під час дорожньо-транспортної пригоди 01.01.2025.» - правова кваліфікація ч.1 ст. 286-1 КК України.

17.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2861 КК України порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Під час судового розгляду встановлено наявність передбачених законом обставин, які свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

В обгрунтування підстав звернення до слідчого судді з указаним клопотанням, прокурор в судовому засіданні посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи зазначені прокурором ризики, слідчий суддя вважає їх доведеним.

Зметою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків перед органами досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 найменш обтяжливого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131-132, 176 179, 193, 194, 369 372, 376 КПК України, слідчий судя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000001 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України 2 місяці з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Попередити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії запобіжного заходу протягом двох місяців з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Копію цієї ухвали негайно вручити підозрюваному після оголошення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1