Справа №295/3917/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , що було погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 від 21.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідча за погодженням із прокурором звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що мешканець м. Житомира ОСОБА_6 , достовірно знаючий, що в Україні введено воєнний стан, 21.03.2025 близько 03 год. 00 хв. перебував у приміщенні адміністративного корпусу оздоровчого готельного комплексу «Хвиля», що за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 130-А, де за стійкою адміністратора побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_9 , біля якого на столі за стійкою знаходився належний останньому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A1» моделі «220733SG» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з наявною у телефоні сім-картою мобільного оператора «Київстар» за № НОМЕР_3 .

У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, у період запровадженого в Україні військового стану, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_10 перехилився через стійку адміністратора та відкрито для ОСОБА_9 взяв з поверхні столу мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A1» моделі «220733SG» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з наявною у телефоні сім-картою мобільного оператора «Київстар» за № НОМЕР_3 .

У подальшому, утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_6 не відреагував належним чином на прохання ОСОБА_9 повернути його майно, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 відкрито, в умовах воєнного стану, викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , чим завдав останньому майнову шкоди на суму близько 2 000 гривень.

За змістом клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

21.03.2025 о 03 год. 10 хв. ОСОБА_6 затримано безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України. У той же день о 15 год. 13 хв. ОСОБА_6 в порядку ст. 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Як далі слідує зі змісту клопотання, підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України доказами, а саме: повідомленням на спец. лінію «102»; протоколом прийняття заяви у ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 21.03.2025; протоколом огляду предмету від 21.03.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_9 від 21.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 21.03.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2025 за участю свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2025 за участю потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

З метою запобігання спробам ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з огляду на недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання указаним ризикам та враховуючи вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, котре відносяться до категорії тяжкого злочину, слідча за погодженням із прокурором вважає за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

У судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання, зобов`язався виконувати покладені на нього обов`язки. Уточнив, що на утриманні дітей не має, фактично був затриманий 21.03.2025 приблизно о 03 годині.

Захисник ОСОБА_5 не заперечила проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності із ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, що передбачено ч. 7 ст. 194 КПК України.

Згідно з положенням пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини справи, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України ризики, на які вказує сторона обвинувачення у клопотанні. Надаючи оцінку можливості вчинення підозрюваним дій, передбаченим пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Зокрема, ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) § 58). Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду слідчий суддя зважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, тобто існує ймовірність притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі робить цей ризик достатньо високим. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 не в останню чергу підтверджується показаннями свідка ОСОБА_13 , котрий є знайомим підозрюваного. Із урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від свідків у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту таких осіб в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що не будучи обмеженим у вільному спілкуванні зі свідком ОСОБА_6 може здійснювати на нього вплив із метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які йому можуть бути відомі щодо кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності. Ризик здійснення тиску на свідків може бути визнано належною підставою на початкових стадіях провадження («Яжинський проти Польщі» (Jarzynski v. Poland) § 43).

Беручи до уваги те, що гр. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого злочину, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, позицію самого ОСОБА_6 стосовно обрання відносно нього запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 176-178, 181, 194 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною підозрюваному залишати житло у певний період доби на строк дії ухвали, а саме до 19 травня 2025 року.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 із 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин у понеділок, вівторок, середу, четвер, п`ятницю, а також у вихідні - суботу, неділю, святкові дні, протягом строку тримання під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю.

Зобов`язати ОСОБА_6 за кожною вимогою прибувати до слідчих слідчої групи, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000388, та прокурорів, котрі здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва в зазначеному кримінальному провадженні, а також покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утриматися від спілкування у будь-якій формі зі свідком ОСОБА_13 , потерпілим ОСОБА_9 , за винятком участі підозрюваного ОСОБА_6 у проведенні відповідних слідчих (процесуальних дій)

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю

Обов`язки на ОСОБА_6 покладено на строк до 19 травня 2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1