ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8202/24

Номер провадження 1-кп/495/7/2025

23 січня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000184 від 04 червня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Крутоярівка, Білгород-Дністровського району Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5

захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6

потерпілий - ОСОБА_7

законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України при наступних обставинах.

31 травня 2024 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля бару, розташованого по вулиці 40 Річчя Перемоги, в селі Крутоярівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті тривалого конфлікту та особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до останнього та повалив його на землю на спину. Далі, сівши на нього зверху обличчям до обличчя почав наносити численні хаотичні удари кулаками обох рук та головою в область обличчя потерпілого ОСОБА_7 в загальній кількості близько 20 ударів, точну кількість яких встановити не представилось можливим, чим спричинив останньому тілесні ушкодження: забита рана та садна лівого передпліччя з поширенням на лівий ліктьовий суглоб, синці обох очей, садно правої виличної ділянки. Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 виникли в результаті травмуючої дії предметів, які на момент спричинення володіли ознаками тупих твердих. Забита рана та синці виникли за механізмом удару, садна - за комбінованим механізмом тертя-ковзання. Місце прикладання сили - задньо-внутрішня поверхня лівого передпліччя у верхній третині з поширенням на лівий ліктьовий суглоб, верхня та нижня повіки обох очей, права вилична ділянка. Виявлені у потерпілого ОСОБА_7 тілесні ушкодження відповідно п.п. 2.3.2, 2.3.3. та п 4.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України, від 10.01.1995 р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

30 серпня 2024 року між потерпілим ОСОБА_7 , підозрюваним ОСОБА_3 та їх законними представниками укладена угода про примирення.

Відповідно до умов зазначеної угоди від 30 серпня 2024 року потерпілим ОСОБА_7 , його законний представник ОСОБА_8 , підозрюваний ОСОБА_3 та його законний представник ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473 КПК України дійшли згоди про примирення, виклавши в угоді формулювання обвинувачення ОСОБА_3 та його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 125 КК України, зазначивши, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Також, сторони угоди узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді 1 року пробаційного нагляду.

В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_7 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 укладену між законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та законним представником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 угоду за їх ініціативою про примирення просили затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду, що винним себе визнає повністю, 30 серпня 2024 року між його законним представником та законним представником потерпілого ОСОБА_7 досягнуто примирення, про що свідчить укладена між їх законними представниками угода про примирення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, і просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просила затвердити угоду про примирення, яку вони уклали з потерпілим та законним представником неповнолітнього потерпілого.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення між потерілим ОСОБА_7 , підозрюваним ОСОБА_3 та їх законними представниками, зазначивши, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, просила угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст обвинувального акта та угоду про примирення, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

У відповідності до абзацу другого ч. 1 та ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Узгоджене в угоді про примирення покарання установлене в межах санкції ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що зміст дослідженої угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України, а саме в угоді про примирення зазначені їх сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його неповнолітній вік, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_7 , його законним представником ОСОБА_8 , підозрюваним ОСОБА_3 та його законним представником ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.59-1, 101, 314, 368, 370, 371, 373, 376, 394, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 30 серпня 2024 року між потерпілим ОСОБА_7 , законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 та законним представником обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000184 від 04 червня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду з покладенням на засудженого ОСОБА_3 наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем його проживання.

Міру покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з моменту оголошення вироку.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до набуття вироком законної чинності не обирати.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між законними представниками потерпілого та обвинуваченого може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1