УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської обласної ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000182 від 02 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 113 Кримінального кодексу України відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Фастова Київської обл., зареєстрованого за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні 2-х (двох) неповнолітніх дітей, не працюючого, не є інвалідом І чи ІІ групи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, раніше не судимий, -

в с т а н о в и в:

До Солом`янського районного суду міста Києва подано клопотання слідчого, погодженого з прокурором, в порядку статті 40 КПК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000182 від 02 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 113 Кримінального кодексу України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку підозрюваного, захисника та прокурора, встановив наступне.

Клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у № 000182 від 02 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 113 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2024 року, у громадянина України ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, виник злочинний умисел на вчинення підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Не пізніше 23.03.2024 року ОСОБА_5 , в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» надійшло повідомлення від користувача, з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 », в якому останній запропонував ОСОБА_5 , за грошову винагороду здійснювати підпали, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення - релейних шаф, після чого підозрюваний погодився.

Надалі, використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», користувачем з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 » ОСОБА_5 надано детальну інструкцію щодо знищення шляхом підпалу об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме релейних шаф.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , знаходячись 22.03.2024 приблизно о 13 год. 30 хв. за географічними координатами 50.052940, 30.723990 поблизу села Долина, побачив релейну шафу № 10, яка розташована поблизу села Долина на 52 кілометрі залізно-дорожньої лінії № 1, яку обрав предметом свого злочинного посягання, яку вирішив підпалити.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, в той же день, використовуючи невстановлену суміш, підпалив релейну шафу № 10, після чого з метою підтвердження здійснення підпалу, здійснив відеофіксацію вчиненого на власний мобільний телефон марки «iPhone» та відправив користувачу з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 ».

Того ж дня, на криптогаманець ОСОБА_5 на платформі «ByBit», нараховано грошові кошти у сумі 277 USDT, що еквівалентно приблизно 11 329 грн. як оплату за виконане завдання.

Таким чином, ОСОБА_5 у період воєнного стану, з метою ослаблення держави вчинив дії спрямовані на організацію підпалу релейної шафи № 10, яка розташована поблизу села Долина на 52 кілометрі залізно-дорожньої лінії № 1 за географічними координатами 50.052940, 30.723990 Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця», чим вчинив зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.04.2024 року у період часу приблизно з 11:00 по 12:00, ОСОБА_5 , з метою підготовки до вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи в гіпермаркеті «Епіцентр», який розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 83 придбав пляшку об`ємом 0.5 літрів з розчинником для краски.

Далі, 02.04.2024 приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , за попередньою змовою з користувачем застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 », знаходячись за географічними координатами 49.728486, 30.424206 поблизу села Сухоліси, побачив релейну шафу сигнальної установки № 3 на 46 кілометрі пікету № 6, яку обрав предметом свого злочинного посягання вирішив її підпалити, після чого умисно, з корисливих мотивів, за допомогою приладу для монтування, відігнув правий нижній край двері релейної шафи, облив її заздалегідь підготовленою пляшкою об`ємом 0.5 літрів з розчинником для фарби та за допомогою запальнички здійснив підпал.

Так, для підтвердження здійснення підпалу, на виконання вказівки користувача застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 », ОСОБА_5 здійснив відеофіксацію вчиненого підпалу на власний мобільний телефон марки «iPhone» під час якого показав заздалегідь погоджений з користувачем застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» з ім`ям « ОСОБА_7 », з обліковим записом « ОСОБА_8 » жест рукою «Великий палець вниз».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, тобто у вчиненні з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки встановленні під час застосування ухвалою слідчого судді запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ризики, на думку прокурора, не зменшились та існують на даний час, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, враховуючи особу підозрюваного, а також зазначив щодо не вчинення підозрюваним факту підпалу. Захисник вважає, що відсутні обґрунтованість підозри та ризики.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та додатково пояснив, що не має наміру чинити вплив на свідків та переховуватися від органу досудового розслідування.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази та інші матеріали кримінального провадження, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються.

26 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

27 вересня 2024 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 25.11.2024 включно.

Постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури строк досудового розслідування кримінальному провадженні № 000182 продовжено до трьох місяців, тобто до 26 грудня 2024 року.

Відповідно до статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Беручи до уваги, що встановленні ризики, під час застосування ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, існують на даний час, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 або довічне позбавлення волі, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення ряду правопорушень, може переховуватися від слідства та суду;

- продовження кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти аналогічне правопорушення, в якому підозрюється.

- знищення, сховання або спотворення речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом слідства не проведено ще всі слідчі-розшукові дії, та не вилучено частину документів, які мають значення для досудового розслідування, тому підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході може вчиняти дії з метою знищення, спотворення чи схову даних документів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік та стан здоров`я, сімейний стан, репутацію, спосіб життя, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, що має суспільний резонанс, оскільки дане правопорушення вчинене в період дії воєнного стану України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та вимог частини 6 статті 176 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 грудня 2024 року.

Слідчий суддя, відповідно до частини 3 статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, згідно частини 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у виді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Крім того, на думку слідчого судді, доводи сторони захисту (щодо його особи, сімейного стану) не спростовують та не нівелюють наявність ризиків встановлених і передбачених статтею 177 КПК, щодо неможливості застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, які враховувалися при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вчинене ним кримінальне правопорушення, вважає необхідним не визначати розмір застави в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 199, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді - тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком до 26 грудня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1