Справа № 307/331/25
Провадження № 1-кс/307/89/25
УХВАЛА

12 лютого 2025 року м.Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4,12 ч.2 ст. 115 КК України до медичного закладу для проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи в кримінальному провадженні № 0000044 від 28 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області звернувся старший слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням у кримінальному провадженні №0000044 від 28 січня 2025 року про направлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4,12 ч.2 ст. 115 КК України до медичного закладу для проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 25 січня 2025 року, близько 20 години, ОСОБА_5 , неповнолітній ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись у будинку ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 , де останній і проживає, під час спільного розпивання спиртних напоїв (горілки) між ОСОБА_9 та вказаними особами, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почали наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , який від отриманих численних тілесних ушкоджень на місці події втратив свідомість. В подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою та в групі, діючи умисно, з метою заподіяння смерті людині з особливою жорстокістю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перенесли ОСОБА_9 в підвальне приміщення будинку, після чого облили його бензином та підпалили, чим спричинили смерть останньому з особливою жорстокістю. Не припиняючи свої протиправні та злочинні дії ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , продовжуючи свої цинічні дії, знаходячись у підвальному приміщенні вищевказаного будинку, тобто у будинку АДРЕСА_1 , з метою приховання вчиненого злочину та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, перетягли обгоріле тіло ОСОБА_9 в гаражне приміщення, що знаходиться біля вищевказаного будинку, тобто біля будинку АДРЕСА_1 , де користуючись електричною бензопилою та іншими засобами (ножами), які належать ОСОБА_5 , розчленували тіло ОСОБА_9 шляхом відрізання, тобто відділення голови, рук та ніг від тулуба, які в подальшому спакували в окремі дорожні сумки, мішки та пакети, та залишили зберігатись на місці події.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.п. 4, 12 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

28 січня 2025 року, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України, яке було погоджене процесуальним керівником прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3

30 січня 2025 року слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області до підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 24:00 години 26 березня 2025 року.

Відповідно до ч.1 ст.509 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, а тому 07 лютого 2025 року з метою визначення характеру психічного стану ОСОБА_5 у момент вчинення ним злочину, оцінки його впливу на поведінку, здатності усвідомлювати значення своїх дій, передбачати їх наслідки і керувати ними, призначено стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, виконання якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», що розташована за адресою: місто Львів, вулиця Кульпарківська, 95.

Враховуючи викладене просить направити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 домедичного закладу Львівської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» для проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та старший слідчий ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо заявленого клопотання, посилаючи на те, що клопотання є необґрунтоване та не відповідає нормам кримінально-процесуального права.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за п.п.4,12 ч.2 ст. 115 КК України відомості про яке 28 січня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4,12 ч.2 ст. 115 КК України, повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення йому вручено 28 січня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 січня 2025 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строк на 60 днів до 26 березня 2025 року.

Постановою старшого слідчого Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 07 лютого 2025 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2025 року за № 0000044 призначено ОСОБА_5 стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», що розташована за адресою: місто Львів, вулиця Кульпарківська, 95.

Питання проведення психіатричної експертизи у кримінальному провадженні врегульовано нормами статей 242 і 509 КПК України.

Згідно ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Згідно з частиною 1 статті 509 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Отже, для вирішення питання про призначення психіатричної експертизи слідчий, прокурор повинен встановити наявність відомостей, які викликають сумнів в осудності підозрюваного, зокрема встановити наявність в особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання чи неадекватність поведінки особи під час або після вчинення суспільного небезпечного діяння.

Як зазначено у ч. 2ст. 509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи, може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних правах» №8 від 30.05.1997 р. судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності. Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи в момент вчинення протиправного діяння або в процесі провадження у справі.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу»судово-психіатрична експертиза у кримінальних справах призначається та проводиться на підставах та у порядку, передбаченому законом.

Організація проведення психіатричної експертизи регулюється наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 року № 865 «Про затвердження Порядку проведення судово-психіатричної експертизи», за яким психіатрична експертиза може бути амбулаторною, стаціонарною, посмертною (п. 6)

Відповідно до п. 22 вказаного вище Порядку стаціонарна експертиза проводиться в експертній установі на підставі відповідного процесуального документа про призначення судово-психіатричної експертизи (СПЕ). Стаціонарна СПЕ проводиться в експертній установі з окремим утриманням осіб, яких тримають і не тримають під вартою.

Строк проведення стаціонарної СПЕ становить до двох місяців, якщо коротший строк не встановлено ухвалою слідчого судді або суду.

Оскільки проведення стаціонарної психіатричної експертизи вимагає тривалого спостереження за особою та дослідження її здоров`я, така особа повинна бути ухвалою слідчого судді направлена до відповідного медичного закладу на строк до двох місяців.

Статтею 3 ЗУ «Про психіатричну допомогу» встановлена презумпція психічного здоров`я, а тому кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством.

Європейським судом з прав людини в своїй усталеній практиці зазначено, що особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення ЄСПЛ «Вінтерверп проти Нідерландів»).

Суд наголошує на тому, що жодне позбавлення свободи особи, яка вважається психічнохворою, не може розглядатися як таке, що відповідає підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, якщо воно було призначене без висновку медичного експерта. Це правило є застосовним навіть якщо метою тримання заявника є саме отримання медичного висновку (див. вищезазначене рішення у справі «Варбанов проти Болгарії»). Конкретні форма і порядок можуть відрізнятися залежно від обставин. У термінових випадках або у випадкахколи особу затримано внаслідок агресивної поведінки, прийнятним може бути отримання такого висновку одразу після затримання. В усіх інших випадках необхідною є попередня консультація з лікарем. Коли такої можливості немає (наприклад, у зв`язку з відмовою зазначеної особи з`явитися для проведення огляду), потрібно принаймні призначити проведення медичної експертизи на підставі документів з матеріалів справи, і якщо цього зроблено не буде, неможна стверджувати, що наявність у особи психічної хвороби було достовірно доведено.

Із викладеного вбачається, що амбулаторна психіатрична експертиза є первинною щодо стаціонарної, а тому, вирішуючи питання про направлення обвинуваченого до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, суд має керуватись висновком амбулаторної експертизи про необхідність здійснення тривалого спостереження та дослідження особи, оскільки вирішення зазначеного питання потребує спеціальних знань у галузі психіатрії.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні не призначалася амбулаторна судово-психіатрична експертиза щодо осудності підозрюваного ОСОБА_5 та в матеріалах клопотання відсутній обґрунтований висновок експертів про необхідність проведення стаціонарної експертизи.

Обставини, на які посилається слідчий, як на підстави для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з матеріалів клопотання не зрозуміло, що викликало сумніви в осудності підозрюваного ОСОБА_5 .

В клопотанні не наведено, і в судовому засіданні стороною обвинувачення не обґрунтовано наявність обставин, визначених частиною 1 статті 509 КПК України, які свідчать, що поведінка підозрюваного ОСОБА_5 під час імовірного вчинення кримінального правопорушення або після його імовірного вчинення була або є неадекватною.

Під час розгляду клопотання не встановлено наявності жодних медичних документів, які б свідчили про наявність у підозрюваного ОСОБА_5 розладу психічної діяльності або психічного захворювання.

За встановлених обставин, слідчий суддя не виявив обґрунтованих підстав для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи та направлення підозрюваного ОСОБА_5 до медичного закладу для проведення такої експертизи.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 184-187, 193 -196, 242, 309, 395, 509 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2025 року за № 0000044 про направлення до медичного закладу для проведення комплексної стаціонарної психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4,12 ч.2 ст. 115 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1