Справа № 587/4546/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 та її представника - адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілої сторони - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження № 0000422 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина рф, з вищою освітою, одруженого,пенсіонера, зареєстрованого за місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_8 , 2008 року народження, середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21 січня 2025 року, виданого Нижньосироватською сільської радою Сумського району Сумської області, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши думку прокурора, інших учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України необхідно закрити у зв`язку з його смертю.

По справі від ОСОБА_5 надійшло клопотання про скасування арешту на майно, а саме автомобіль «Suzuki SX4», що належить їй на праві власності і на який накладений арешт.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_4 підтримали клопотання, пояснивши, що автомобіль «Suzuki SX4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на який був накладений арешт, належить ОСОБА_5 і не є власністю померлого обвинуваченого ОСОБА_7 .

Представник потерплої сторони адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання про зняття арешту з автомобіля «Suzuki SX4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки діями ОСОБА_7 , який керував автомобілем «Suzuki SX4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпілому ОСОБА_8 завдана шкода, по кримінальному провадженню заявлений цивільний позов, а тому треба визначитися з колом спадкоємців, які мають успадкувати майно померлого і які мають нести цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну діями спадкодавця.

Клопотання піддягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 9 ст. 539 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, Постанова Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанова Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин суд вважає, що на даний час підстави для накладення арешту на майно відпали, відтак необхідно скасувати арешт на автомобіль «Suzuki SX4», накладений ухвалою слідчого судді про арешт майна та повернути вказане майно, яке є речовими доказами, їх законному володільцю, а саме власниці - ОСОБА_5 .

Керуючись п.5) ч.1 ст.284 та п.2) ч.3 ст. 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку з його смертю.

Судові витрати віднести за рахунок Державного бюджету України.

Скасувати арешт, накладений на автомобіль «Suzuki SX4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території спецмайданчику ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, 16 А, власником якого є ОСОБА_5 , повернувши автомобіль «Suzuki SX4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , його власниці - ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 7 діб з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1