Справа № 461/2660/25
Провадження № 1-кс/461/2231/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

09.04.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого в ОВС 2-ого відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сарни Рівненської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, з повною загальною середньою освітою, до 12.02.2025 військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата військової служби за контрактом, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 11.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

в с т а н о в и в:

слідчий в ОВС 2-ого відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без можливості внесення застави, терміном на 60 діб.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом УСБУ у Львівській області за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 11.03.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 2022 року по 2025 рік, але не пізніше 16.02.2025, точного часу, дати та місця досудовим розслідуванням не встановлено, у громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_5 , який достовірно знає про проведення повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, у тому числі проведення спецслужбами цієї держави-агресором підривної діяльності проти України, а також здійснення з 24.02.2022 агресором ракетно-бомбових ударів та атак безпілотних літальних апаратів по об`єктах критичної інфраструктури, сил та засобів Сил оброни, розташованих у Львівській області, внаслідок чого було спричинено поранення та загибель громадян, у томі числі військовослужбовців, пошкодження об`єктів, їх зупинка, що зашкодило нормальним умовам життєдіяльності населення та особового складу військових формувань, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, керуючись корисливими мотивами, в умовах воєнного стану, виник злочинний умисел спрямований на надання представникам іноземної держави - представникам спецслужб російської федерації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом передачі засобами мобільного зв`язку відомостей про розміщення об`єктів військової інфраструктури (об`єктів навчально-матеріальної бази) і особового складу на території Яворівського району Львівської області.

Так, 03.03.2025 о 14:47 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат військової служби за контрактом ОСОБА_5 , перебуваючи на території Рівненської області, точно місце досудовим розслідування не встановлено, із використанням свого особистого облікового запису під назвою « ОСОБА_7 » та нікнеймом акаунту під назвою « ОСОБА_8 » в мобільному застосунку системи миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» (далі за текстом - «Telegram»), що встановлений в мобільному терміналі, яким він користувався, з сім-картою українського оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 , з власної ініціативи, вийшов на контакт з невстановленим на даний час представником іноземної держави - співробітником спецслужб російської федерації, який використовував номер іноземного оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 , що записаний в контактах ОСОБА_5 під іменем « ОСОБА_9 », та надав згоду здійснити допомогу в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та економічній безпеці України, тобто умисно вчинити державну зраду.

Зокрема, 04.03.2025 о 23:57 год. ОСОБА_5 перебуваючи у Рівненській області, точного місця досудовим розслідування не встановлено, з метою виконання злочинного завдання представника іноземної держави - співробітника спецслужб російської федерації, з корисливих мотивів, через «Telegram», надіслав 12 скріншотів екрану, зробленого за допомогою картографічного веб-сервісу від компанії Google, де графічно відобразив жовтим і чорним кольорами, а також додавши друкований текст чорного кольору, а саме: місця розташування трьох польових таборів Збройних Сил України; ділянки для проведення стрільб, куди рекомендував спецслужбам здійснити вогневий удар саме в цю ділянку до обіду; місця розміщення боксів з військовою технікою, комплексу водолазної підготовки, стадіону, будівлі штабу військової частини НОМЕР_4 , будівель операторів-електриків та інших військовослужбовців в Яворівському районі Львівської області.

05.03.2025 у період з 10:48 год. по 11:04 год. ОСОБА_5 перебуваючи у Рівненській області, точного місця досудовим розслідування не встановлено, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на вчинення державної зради, з корисливих мотивів, через «Telegram», на виконання отриманого в той же день о 10:27 год. від представника спецслужб рф завдання та з метою отримання грошової винагороди, надіслав 3 скріншоти екрану, зробленого за допомогою картографічного вебсервісу від компанії Google, де графічно відобразив жовтим, синім та червоним кольорами, а саме: місце розташування польового табору військовослужбовців, куди рекомендував спецслужбам здійснити вогневий удар; місця розміщення особового складу військових частини НОМЕР_4 та НОМЕР_1 ; місце розташування другого польового табору в Яворівському районі Львівської області.

Тоді ж, у період з 11:24 год. по 18:21 год. ОСОБА_5 , на виконання отриманого в той же день о 11:21 год. від представника спецслужб рф завдання, надіслав 4 скріншоти екрану, зробленого за допомогою картографічного вебсервісу від компанії Google, де графічно відобразив червоним та чорним кольорами об`єкти та ділянки, а також одночасно відправив їх географічні координати: місця дислокації особового складу новопризваних військовослужбовців та ділянки, де проводяться їх навчання, куди рекомендував спецслужбам здійснити вогневий удар по всьому периметру ділянки; будівлі штабів військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_4 , спортзалу, клубів, центру імітаційного модулювання в Яворівському районі Львівської області.

12.03.2025 у період з 17:10 год. по 17:11 год. ОСОБА_5 перебуваючи у Рівненській області, точного місця досудовим розслідування не встановлено, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на вчинення державної зради, з корисливих мотивів, через «Telegram», на виконання отриманого в той же день о 14:11 год. від представника спецслужб рф завдання та з метою отримання грошової винагороди, відправив географічні координати місця розташування бойової та інженерної техніки в Яворівському районі Львівської області.

14.03.2024 о 15:23 год. ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність свої дій та діючи з корисливих мотивів, висловив представнику спецслужб рф вимогу щодо надання йому грошової винагороди за виконання поставлених завдань.

Тоді ж, о 16:08 год. представник спецслужб рф підтвердив підтримувати з ОСОБА_5 довготривалі відносини з метою проведення за його допомогою підривну діяльність проти України за грошову винагороду.

У зв`язку з чим, в той же день, о 18:44 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою домовленістю щодо отримання грошової винагороди за виконання завдань, з корисливих мотивів, через «Telegram», надіслав представнику спецслужб рф для отримання коштів свій гаманець USDT з ідентифікатором свого криптогаманця - НОМЕР_5.

18.03.2025 о 21:20 год. ОСОБА_5 , через «Telegram», підтвердив представнику спецслужб рф отримання, невстановленим органами досудового розслідування способом, для себе грошових коштів в еквіваленті 10 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 18.03.2025 становить 414,39 грн, а 19.03.2025 о 19:09 год. ОСОБА_5 , через «Telegram», підтвердив представнику спецслужб рф отримання, невстановленим органами досудового розслідування способом, для себе грошових коштів в еквіваленті 100 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 19.03.2025 становить 4156,58 грн.

Однак, вищевказана протиправна діяльність ОСОБА_5 була зупинена, внаслідок затримання його 08.04.2025 правоохоронними органами в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

08.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням заступника начальника управління ДВКР СБ України №17/6/1/4/1-356нт від 10.03.2025 про кримінальне правопорушення, у якому зазначено про протиправну діяльність ОСОБА_5 ; протоколом обшуку від 08.04.2025, під час якого вилучено електронну техніку ОСОБА_5 , за допомогою якої він вчиняв протиправні дії; протоколом за результатами проведення слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 28.03.2025; відомостями, отриманими з військової частини НОМЕР_1 ; матеріалами оперативного підрозділу за результатами виконання доручення слідчого; іншими матеріалами, отриманими в установленому порядку під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Доцільність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу пов`язана з тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який є особливо тяжким злочином у розумінні ч.6 ст.12 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.

Так, необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , пов`язана з наявністю ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які існують.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що

ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який є особливо тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а отже, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Попри ситуацію, пов`язану із введенням в Україні воєнного стану, а саме неможливості перетину Державного кордону України у легальний спосіб,

ОСОБА_5 може покинути територію України у спосіб, не передбачений законодавством України, оскільки лінія Державного кордону України частково непідконтрольна органам державної влади України станом на даний час.

Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, у випадку не застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з причетними до вчинення кримінального правопорушення особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, виражається у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на інших осіб, невідомих на даній стадії органу досудового розслідування, яким відомі обставини вчинення вище вказаного кримінального правопорушення з метою примушування їх до дачі завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування в цілому.

У випадку не застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказане може призвести до забезпечення конспірації злочинної діяльності шляхом надання порад та вказівок стосовно показань свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Зухвалість та епізодність вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, обставини вчинення якого встановлене органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), зокрема, шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду і здійснення впливу на свідків, експертів.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення) підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, яке є особливо тяжким злочином у розумінні ст.12 КК України, санкцією якого передбачено найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, а отже, розуміючи наслідки притягнення до відповідальності, з метою її уникнення, існують ризики того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, тож тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- раніше до кримінальної відповідальності не притягувався;

- вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє йому перебувати в слідчому ізоляторі під час слідства, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки;

- відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного (неодружений).

Таким чином, при вирішенні питання про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить також врахувати характер вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що його дії спрямовані на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, шляхом надання допомоги представнику іноземної держави в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, а тому, на думку органу досудового розслідування, підстави для визначення розміру застави не вбачаються.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, наведених у ньому та просив задовольнити. Вказав, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, просила застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт. Вважає підозру необґрунтованою, а органом досудового розслідування не доведені ризики позапроцесуальної поведінки ОСОБА_5 . Просила слідчого суддю врахувати позитивну характеристику підозрюваного та те, що такий має постійне місце проживання і реєстрації, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, є військовослужбовцем та має ряд медичних захворювань, у зв`язку з чим потребує лікування.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив. Вважає, що ризики його позапроцесуальної поведінки відсутні, оскільки наміру порушувати обов`язки у нього немає. Зазначив, що частина обставин, які викладені в повідомленні про підозру, дійсно мали місце. Разом з тим, він має націоналістичні погляди та не підтримує рф. Додатково пояснив, що неодружений, з повною загальною середньою освітою, 12.02.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , в якій він ніс військову службу за контрактом, і з цього часу дія контракту припинилася.

Заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 11.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.04.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано о 08 годині 32 хвилин 08.04.2025, в порядку ст.208 КПК України.

08.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000068, згідно якого 11.03.2025 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України;

- повідомлення заступника начальника управління - начальника 1 головного відділу 6 управління Департаменту військової розвідки СБУ ОСОБА_10 від 10.03.2025 №17/6/1/4/1-356нт;

- копію послужного списка та військового квитка ОСОБА_5 ;

- копію контракту проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, укладеного з ОСОБА_5

- протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем - мобільного додатку месенджера «Telegram», що використовується мобільним терміналом з номером телефону НОМЕР_2 , який перебуває у володінні ОСОБА_5 від 28.03.2025;

- відповідь на запит командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 від 03.04.2025 №3600;

- протокол затримання особи ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину від 08.04.2025;

- протокол обшуку від 08.04.2025,

вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані слідчому судді разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Більше того, слідчий суддя враховує, що попри ситуацію, пов`язану із введенням в Україні воєнного стану, а саме неможливості перетину Державного кордону України у легальний спосіб, ОСОБА_5 може покинути територію України у спосіб, не передбачений законодавством України, оскільки лінія Державного кордону України частково непідконтрольна органам державної влади України станом на даний час.

На думку слідчого судді існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, що полягає у тому, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, зокрема, не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, у випадку застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній достовірно знаючи про місце перебування документів або речей, за допомогою яких було реалізовано злочинний намір, може їх знищити, спотворити, приховати, не надавши органам досудового розслідування можливості встановити місце їх перебування та вилучити у встановленому законом порядку. Крім того, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може спілкуватися з причетними до вчинення кримінального правопорушення особами з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності та зможе надавати останнім допомогу у переховуванні від органу досудового розслідування.

Ризик незаконного впливу на свідків, експертів, у цьому кримінальному провадженні, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_5 має реальну можливість спілкуватись із свідками та іншими невстановленими слідством особами, які можуть бути причетні до інкримінованого кримінального правопорушення, і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначених ст.615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК).

Також слідчий суддя вважає доведеним ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , спрямований на шкоду державі, у якій на цей час запроваджено воєнний стан, не виключено, що останній може продовжити злочинну діяльність, в тому числі і з метою уникнення від відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При вирішенні клопотання слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, а саме те, що такому станом на день вирішення клопотання виповнилося 22 роки, неодружений, з повною загальною середньою освітою, до 12.02.2025 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , старший солдат військової служби за контрактом, позитивно характеризувався за місцем навчання та місцем служби, має захворювання, пов`язані з отриманими під час участі в бойових діях травмами, має статус учасника бойових дій, раніше не судимий.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження адвоката ОСОБА_4 про те, що до ОСОБА_5 не можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки такий має незадовільний стан здоров`я, пов`язаний з отриманими під час участі в бойових діях травмами, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки це не є беззаперечною підставою для обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Згідно з п.2.6 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року №239/5/104, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Відповідно до п.2.7 зазначеного Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Отже, ОСОБА_5 перебуваючи під вартою, не позбавлений можливості у будь-який час звернутися до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

При цьому, наявність тих обставин, що підозрюваний позитивно характеризувався за місцем навчання та місцем служби, раніше не судимий, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваного та не є, в даному випадку, безумовною підставою для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_5 затримано о 08 годині 32 хвилин 08.04.2025, а тому строк тримання під вартою слід обчислювати із вказаного моменту.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до абзацу 8 ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, слідчий суддя, з врахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення йому розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого в ОВС 2-ого відділення слідчого відділу Управління СБУ у Львівській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 08:32 год. 06.06.2025, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19».

Відповідно до положень абзацу 8 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1