Справа № 487/175/25
Провадження № 1-кс/487/827/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , про відмову у визнанні потерпілим від 30.11.2024 у кримінальному провадженні № 0002306 від 27.09.2024

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла вказана вище скарга, в якій ОСОБА_2 просить визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0002306 від 27.09.2024.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя доходить до такого висновку.

Частиною 1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів скарги старший слідчий Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , своєю постановою від 30.11.2024 відмовив ОСОБА_2 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0002306 від 27.09.2024.

Зі скаргою на вказану вище постанову слідчого скаржник звернувся 13.01.2025, тобто після спливу строку, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України, клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою ОСОБА_2 не заявляв та будь-яких доказів на підтвердження того, що строк звернення до слідчого судді пропущено з поважних причин не надав.

У пункті 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» зазначено, що у випадку пропуску строку, встановленого для подання скарги, скарга повертається особі, якщо при її поданні особа не порушила питання про поновлення цього строку. Слідчий суддя, за наявності відповідної заяви, може поновити строк, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо). Підставою для поновлення строків також може бути визнано й об`єктивні причини, внаслідок яких особа не змогла вчасно реалізувати своє право на подання скарги.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст. 116 КПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Поряд із цим як вбачається з аналізу рішень Європейського суду, який у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст. 17 Конвенції.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначено « від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин слідчий суддя доходить до висновку, що скаржником порушено строк звернення зі скаргою, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України та не надано доказів, які б свідчили про дотримання процесуальних строків та (або) не порушено клопотання про їх поновлення, тому відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скаргу необхідно повернути скаржнику.

Керуючись ст. 7, 22, 26, 116, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_3 , про відмову у визнанні потерпілим від 30.11.2024 у кримінальному провадженні № 0002306 від 27.09.2024 - повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1