Справа № 148/349/25
Провадження №1-кп/148/85/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження-

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина кримінальне провадження №0000019, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчина Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 20.01.2025 в період часу з 23 години 03 хвилини по 23 годину 24 хвилин, перебуваючи поблизу домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 висловив пропозицію службовим особам - інспектору СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 та поліцейському СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 про надання неправомірної вигоди за не притягнення його ( ОСОБА_4 ) до адміністративної відповідальності за наступних обставин.

Так, 20.01.2025, відповідно до затвердженого начальником Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області полковником поліції ОСОБА_8 графіку чергувань особового складу Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області від 13.01.2025, інспектор СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 та поліцейський СРПП Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_10 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, посади яких відповідно до п. З ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну службу» відносяться до посад категорії "В", у складі групи реагування патрульної поліції по Тульчинському РВП ГУНП у Вінницькій області, на службовому автомобілі «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювалося патрулювання зони обслуговування Тульчинського РВП.

В ході патрулювання, групою реагування патрульної поліції у складі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на перетині вулиць Прорізна та Стуса у с. Мазурівка, Тульчинського району, Вінницької області, на підставі ст.ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» зупинено автомобіль марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_4 , який допустив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а саме - порушив вимоги п. 2.9 в ПДР України, оскільки керував транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлювався у темну пору доби.

В подальшому, вищевказані працівники поліції, при спілкуванні з ОСОБА_4 виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотестеру «Драгер», та повідомили, що у разі позитивного результату, на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, відносно нього будуть складенні адміністративні матеріали за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, про яку був попереджений працівниками поліції, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, о 23 годині 03 хвилини 36 секунд запропонував інспектору СРПП ОСОБА_9 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 200 доларів США, з метою уникнення відповідальності та не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від даної пропозиції інспектор СРПП Тульчинського РВП ОСОБА_9 відмовився та попередив ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, а саме за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі.

Не зупинившись на вказаному, ОСОБА_4 о 23 годині 08 хвилин 25 секунд запропонував поліцейському СРПП ОСОБА_10 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 200 доларів США.

Не зупинившись на вчиненому, всупереч неодноразовим попередженням працівників поліції про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, ОСОБА_4 о 23 годині 24 хвилині 24 секунді висловив у словесній формі поліцейському СРПП ОСОБА_10 пропозицію неправомірної вигоди у розмірі 10000 гривень за не складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав за обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 20.01.2025 року підїхав з роботи до свого дому в с. Мазурівка тульчинського району і побачив проблискові маяки автомобіля поліції. Коли поліцейські зупинились, то запропонували пройти йому огляд на стан спяніння на місці зупинки. Однак, так як він був у стані алкогольного спяніння та не бажав, щоб відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушщення, то запропонував працівнику поліції 200 доларів США, щоб він не складав протоколу. На що поліцейський не погодився, та повідомив, що за таку пропозицію передбачена кримінальна відповідальність. Однак він ще запропонував працівнику поліції гроші в розмірі 10 000 ривень. Шкодує про вчинене, просив суворо не карати та призначити найменше покарання у виді штрафу, посилаючись на те, що в нього на утриманні двоє непрацездатних батьків та він має неофіційну роботу, тож зможе сплатити штраф.

Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно ч. 3 ст. 349 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази вини останнього, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення, а саме: умисні дії щодо пропонування неправомірної вигоди працівникам поліції.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ч. 1. ст. 369КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

При встановлених обставинах та досліджених доказах у їх сукупності, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного спяніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тися гривень).

Речові докази: флеш-накопичувач - карту памяті виробника "GOODRAM" ємністю 32 GB з наявними на ньому відеозаписами "export-a76fz.mp4", "export-9у7q7.mp та "690е3853-ае70-434f-8b9e-2d6661ab1d27.VP4", який приєданано до матеріалів кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1