ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2024 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку з набранням чинності Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ,

в с т а н о в и в:

Провідний інспектор Оболонського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого діяння.

Подання вмотивоване тим, що вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 22.11.2023 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік на підставі ст. 75 цього Кодексу та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 №3886-ІХ, яким частково декриміналізовано діяння у виді викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На момент вчинення правопорушення у 2023 році ця сума складала 2 684 грн. Оскільки ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення крадіжки на суму 900 грн, то в силу вимог ч. 2 ст. 74 КК України останній підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з декриміналізацією вчиненого нею діяння.

Учасники судового провадження (уповноважений представник персоналу органу пробації, прокурор та засуджений), будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. 06.12.2024, від кожного окремо, до суду надійшли заяви про розгляд подання без їх участі, подання підтримують та просять задовольнити.

З огляду на викладене, а також на положення ч. 5 ст. 539 КПК України суд прийняв рішення про розгляд подання за відсутності осіб, які не з`явились.

Дослідивши подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП, а саме: до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Національним законодавством встановлено, що злочини у формі крадіжки (ст. 185 КК України), шахрайства (ст. 190 цього Кодексу) та привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (ст. 191 КК України) слід відрізняти від дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати як адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП, таким елементом об`єктивної сторони, як вартість викраденого майна, що встановлюється законом.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Судом встановлено, що згідно вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 22.11.2023 ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік на підставі ст. 75 цього Кодексу та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 23.12.2023.

Відповідно до вказаного вироку суду ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, - 10.05.2023, сума завданої матеріальної шкоди становить 900 грн.

Згідно Закону України від 03.11.2022 №2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2 684 грн, 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи - 1 342 грн.

Таким чином, суд, враховуючи, що на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становила 2 684 грн, тобто сума викраденого ОСОБА_5 майна на час вчинення злочину була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення подання, а оскільки ОСОБА_5 був засуджений Шевченківського районного суду міста Києва від 22.11.2023 ще за ч. 1 ст. 357 КК України, то останнього слід вважати таким, що повиннен надалі відбувати покарання за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік на підставі ст. 75 цього Кодексу та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначених вироком суду.

Керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Подання провідного інспектора Оболонського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у зв`язку з набранням чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 22.11.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України від 18.07.2024 №3886-ІХ.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 22.11.2023 за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік на підставі ст. 75 цього Кодексу та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, визначених вироком суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1