Справа №295/1519/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Катюжанка, Вишгородського району, Київської області, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.10.2017 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 70, ст. 75 ст. 104 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки;

Засудженого:

- 25.10.2021 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на строк 5 років позбавлення волі;

- 19.06.2023 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, -

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, вину визнає, у вчиненому розкаюється.

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі.

Засуджений надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого та додатково надані документи, які характеризуючі особу засудженого, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до частини 3 цієї статті заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання.

Згідно з положеннями пунктів 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення. Слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом установлено, що ОСОБА_3 раніше судимий:

- 02.10.2017 Вишгородським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15., ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 70, ст. 75 ст. 104 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від покарання з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_3 засуджений вироком Вишгородського районного суду Київської області від 25.10.2021 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України строком 5 років позбавлення волі та вироком Вишгородського районного суду Київської області від19.06.2023 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Початок строку: 06.01.2022. Кінець строку: 06.01.2027.

За формальними ознаками застосуванню ст. 82 КК України підлягає після 06.07.2024.

Згідно з характеристикою засуджений у місцях позбавлення волі перебуває з 06.01.2022. За час тримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягався. Стягнень та заохочень не мав.

Із 07.02.2022 ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№ 4)», за цей період допустив понад вісім порушень вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, один раз із них поміщений в ДІЗО та один раз із ним проведено бесіду виховного характеру начальником колонії 20.08.2024 щодо порушення розпорядку дня.

Після проведених заходів виховного та профілактичного характеру змінив свою поведінку на краще. Дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, режим тримання не порушує.

На даний час засуджений працевлаштований на виробництві установи робітником, до праці та своїх обов`язків ставиться добре, два рази заохочувався адміністрацією установи.

Із представниками адміністрації колонії тактовний та ввічливим з метою поблажливого ставлення до себе. В особистих бесідах не завжди щирий. Підтримує відношення із засудженими різної спрямованості. Заходи виховного та профілактичного характеру засуджений відвідує під контролем адміністрації, але не завжди робить для себе належні висновки.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», завдання програми виконує у повному обсязі.

Відовідно до висновку спільного засідання комісії ДУ "Житомирська виправна колонія (№ 4) та спостережної комісії при Житомирському міськвиконакомі 12.07.2024 відмовлено у застосування ст. 82 КК України, так як засуджений не став на шлях виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_3 за період відбування покарання допустив 7 порушень, за які 7 разів притягавався до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення попереджень, доган і суворих доган, поміщення в ДІЗО. Натомість за весь час відбування покарання ОСОБА_3 має лише два заохочення (07.10.2024 і 10.01.2025).

Відповідно до довідки ДУ "Житомирська виправна колонія (№ 4) невідбута частина покарання ОСОБА_3 становить 1 рік 11 місяців.

Як вбачається зі змісту характеристики, засуджений свою вину у скоєному злочині визнає, позову не має.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (ч. 2 ст. 50 КК України).

Відповідно до ст. 9 КВК України обов`язками засудженого є неухильне додержання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 6 цього Кодексу виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Водночас процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що ОСОБА_3 не характеризується як особа, яка за весь період відбування покарання сумлінною поведінкою довела своє виправлення, оскільки останній має понад 7 порушень режиму тримання, за які був притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Поведінка засудженого під час відбування покарання, систематичні порушення режиму тримання, незначна кількість заохочень, свідчать про те, що засуджений на шлях виправлення не став.

Прийняття рішення про заміну покарання більш м`яким не є обов`язком, а є правом та залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, і що засуджений дійсно став на шлях виправлення.

З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого, яка є передчасною.

При цьому, суд роз`яснює засудженому, що відмова у задоволенні заяви не позбавляє права повторного звернення згідно з ч. 7 ст. 154 КВК України не раніше ніж через один рік з дня винесення рішення про таку відмову.

Керуючись ст. ст. 372, 376, 536, 539 КПК України, ст. 82 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням на підставі ст. 82 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1