Справа № 355/116/25
Провадження № 1-кс/355/143/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

та сторін кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

-підозрюваного ОСОБА_4 ,

-захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Баришівка клопотання слідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , пропродовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

у межах кримінального провадження № 0000034, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть та заявник розглядуваного питання.

Cлідчий СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із старшим прокурором у кримінальному провадженні прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , звернулися до слідчого судді з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, яке вмотивували наявністю передумов, передбачених ст. 177, 178, п. 1-3 ч. 1 ст. 194, 199 Кримінального процесуального кодексу України (надалі також КПК України).

2. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Обґрунтування щодо доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу.

У провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000034 від 20.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 20.01.2025 близько 19 год 20 хв ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання його колишньої дружини ОСОБА_7 , а саме: АДРЕСА_1 , вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_7 , в хід якого втрутився ОСОБА_8 , намагаючись, таким чином, захистити ОСОБА_7 .

Під час даного конфлікту у ОСОБА_4 виникли неприязні відносини та ревнощі щодо ОСОБА_8 , у зв`язку із чим, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_4 дістав штик-багнет, який останній мав при собі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що вказаний штик-багнет є небезпечним для життя людини, ударяючим предметом із колото-ріжучими властивостями, з мотивів особистих неприязних відносин та ревнощів до ОСОБА_8 , із застосуванням сили правою рукою наніс зазначеним штик-багнетом удар з лівого боку в область серця ОСОБА_8 , внаслідок якого лезо штика багнета повністю проникло у тіло ОСОБА_8 . У подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , з метою нанесення ще одного удару в серце, частково дістав штик багнет з тіла ОСОБА_8 , та, докладаючи фізичні зусилля, заподіяв ще один проникаючий удар в серце, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді крововтрати та шоку, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів, від яких останній помер на місці.

Смерть ОСОБА_8 настала від колото-різаних поранень грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів, з розвитком крововтрати та шоку. Виявлені тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_8 .

У зв`язку із означеним, 21.01.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 22.01.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Баришівського районного суду від 22.01.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, починаючи з 21 січня 2025 року, без визначення розміру застави. Строк дії ухвали визначено до 21 березня 2025 року.

Постановою керівника Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 12.03.2025 строк досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, а саме до 22.04.2025.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 21 березня 2025 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється за можливе через складність провадження та необхідність проведення слідчих та процесуальний дій, а саме:

-отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової молекулярно-генетичної експертизи, яка 24.01.2025 направлена на виконання до Київського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України;

-отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової молекулярно-генетичної експертизи, яка 24.01.2025 направлена на виконання до Київського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України;

-отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової молекулярно-генетичної експертизи, яка 28.01.2025 направлена на виконання до Київського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України;

-отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи;

-отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок психіатричної експертизи.

Проведення вищевказаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, судових експертиз, потребує додаткового часу з огляду на складність їх проведення. Однак отримані результати матимуть доказове значення під час досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні.

Раніше отримати висновок зазначеної експертизи не видалось можливим у зв`язку з тим, що проведення експертизи у вказаному кримінальному провадженні потребує тривалого терміну її виконання.

Без завершення вищевказаних експертиз та долучення їх висновків до матеріалів кримінального провадження, неможливо на теперішній час завершити досудове розслідування без шкоди для повноти об`єктивності досудового розслідування.

Для проведення ряду слідчих та процесуальних дій потрібний додатковий строк не менш як один місяць, який сплине 22 квітня 2025 року, що у загальній кількості, із використаними строками, складатиме три місяці.

Підставою продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , згідно із ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілих, свідків.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинений ним злочин, досудове слідство приходить до переконання щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а саме:

-за п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність даного ризику свідчить, те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним (від 7 до 15 років позбавлення волі), може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, про намір переховуватись свідчить той факт, що ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину та після скоєння злочину ОСОБА_4 не прийшов до відділу поліції, а навпаки залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

-за п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Необхідно зазначити, що ОСОБА_4 після вчинення злочину здійснював приховування слідів злочину, а саме заховав знаряддя вчинення злочину (ніж), що свідчить про подальші його наміри в подальшому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

-за п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, та може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які надають показання щодо обстановки на місці події під час вчинення злочину. Таким чином, підозрюваний без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартоюзможе впливати будь-яким чином (фізичний чи психологічний тиск) на свідків, щоб ті змінили показання, а підозрюваний ухилився від відповідальності у даному кримінальному провадженні. Враховуючи той факт, що свідок ОСОБА_7 доводиться колишньою дружиною, а також з деякими свідками ОСОБА_4 підтримує спілкування, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом прохання, вмовляння, залякування, змінити покази з метою уникнути кримінальної відповідальності.

При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177

КПК України, досудове слідство вважає необхідним врахувати, що згідно із п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі», ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу. З огляду на вказане, з урахуванням, що досудове слідство триває та є необхідність здійснення допитів свідків та повторних, додаткових допитів раніше допитаних свідків, вважає, що ризик здійснення підозрюваним спроб незаконного впливу на потерпілого, свідків з метою переконання або змушення їх надати покази у вигідному для себе аспекті є реальним.

За доводами клопотання, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження та вчиненням нових злочинів.

Тому, враховуючи вказане, сторона обвинувачення вважає доцільним продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення застави, оскільки кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, до 22.04.2025 (включно).

3. Позиція сторін щодо заявленого клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу.

Старший прокурор у кримінальному провадженні прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, вважає, що відсутні підстави для продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що досудовим слідством не доведено, на переконання захисника, обставин, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК; окремих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення. Захист просить застосувати більш м`який запобіжний захід.

4. Кримінальне процесуальне законодавство, застосовне для вирішення заявленого клопотання.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, яка в свою чергу регламентує таке:

- заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України);

- метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України);

- підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України);

- при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини (ч. 1 ст. 178 КПК України);

- під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України)

- при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою у т.ч. враховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ст. 199 КПК України).

5. Мотиви слідчої судді при постановленні ухвали.

Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення для вирішення питання продовження строку застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, зазначає та виснує таке.

Застосування/продовження застосування строку запобіжного заходу здійснюється у конкретному кримінальному провадженні та вимагає досить детального аналізу не тільки фактичних обставин вчинення правопорушення, але й врахування характеристики особи, яка є ймовірним суб`єктом його вчинення.

У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного встановлено такі дані/відомості, що його характеризують:

- ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Дорогинка Фастівського району Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаний, перебуває на посаді командира відділення командира бойової машини 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , шпк старшина, раніше не судимий;

-згідно наказу № 124 від 25.02.2019 «Про затвердження Порядку взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу Національної поліції» в Броварському РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на профілактичному обліку за категорією «кривдник» від 03.07.2024;

-згідно із характеристикою № 06-10/16-23 від 21.01.2025 ОСОБА_4 неодноразово погрожував своїй дружині та бив її. ОСОБА_9 боялася свого чоловіка, який зловживав алкогольними напоями, влаштовував бійки в місцях загального користування. Зі слів ОСОБА_7 фінансово сім`ї не допомагав. ОСОБА_4 позиціонує себе як неврівноважена та неспокійна людина;

-22.01.2024 ОСОБА_4 у цьому провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Зважаючи на означене, вирішуючи по суті заявлене клопотання, слідча суддя має з`ясувати також наявність певних обставин, на які вказують слідчий та прокурор:

1) щодо обґрунтованості підозри:

Винятково законами України визначаються діяння, які є кримінальними правопорушеннями (п. 22 ст. 92 Конституції України). Злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України).

Застосуванню запобіжного заходу має передувати підозра у вчиненні кримінального правопорушення, тобто діянні, передбаченому Особливою частиною КК України. Слідча суддя у розглядуваному випадку має встановити, чи є підозра у вчиненні особою злочину обґрунтованою, тобто, чи є встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

При цьому, саме поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Водночас, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (що є застосовною відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86); п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Вирішення питання про наявність «обґрунтованої підозри» потребує встановлення:

- фактичної складової, що включає наявність фактичних обставин, що вказують на причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення;

- матеріально-правової складової, що включає наявність у діянні особи складу певного правопорушення за національним кримінальним законом.

Для дотримання фактичної складової підозри щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення необхідна наявність певних об`єктивних підстав (фактів або інформації), на основі яких можна небезпідставно стверджувати, що відповідна особа могла вчинити злочин. Наявність таких «об`єктивних підстав» має підтверджуватися певними відомостями чи доказами, які повинні відповідати вимогам належності та допустимості, при цьому бути достатніми для висновку про причетність певної особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Водночас, слідча суддя зазначає, що на даному етапі досудового розслідування суд не має права вирішувати ті питання, які він повинен вирішити під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням означених застережень, проаналізувавши долучені до клопотання документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (протоколи слідчих дій, лікарське свідоцтво про смерть, висновки експертів), свідчать про обґрунтованість пред`явленої у даному кримінальному провадженні підозри, оскільки в своїй сукупності вказують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Зокрема, обґрунтованість підозри та обставини причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого правопорушення слідують/вбачаються з:

- протоколу огляду місця події від 20.01.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого біля вище вказаного будинку виявлено тіло ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями у вигляді колото-різаної рани в області грудної клітини;

- протоколу огляду трупа від 21.01.2025;

- лікарського свідоцтва про смерть № 22, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_8 є: Крововтрата. Шок. Проникаюче коло-різане поранення грудної клітини з ушкодженням внутрішніх органів. Напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 21.01.2025, яка повідомила обставини, що підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні, посвідчила про наявність ножа у підозрюваного та про обставини бійки між підозрюваним та ОСОБА_8 ;

- протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 21.01.2025, яким зафіксовано затримання ОСОБА_4 при здійсненні досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні з підстав того, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин та роз`яснено ОСОБА_4 , за участю захисника, підстави затримання згідно з ч. 4 ст. 208 КПК України;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 21.01.2025, які є поліцейськими, виїжджали на місце вчинення злочину та надали покази щодо обставин, які мали місце одразу після вчинення кримінального правопорушення;

- витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 по стройовій частині № 20 від 19.01.2025, яким зафіксовано самовільне залишення 19.01.2025 підозрюваним військової служби;

- протоколу допиту підозрюваного від 21.01.2025, який підтвердив наявність у нього ножа, бійку із ОСОБА_8 , попередження останнього про ніж та завдання ОСОБА_8 ударів ножем «схопивши його під руки, щоб він не вдарив його в обличчя, при цьому продовжуючи тримати ніж в правій руці»;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.2025 за участі підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого останній відтворив обставини події;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 22.01.2025 за участі свідка ОСОБА_7 , в ході якого остання відтворила обставини події;

- протоколу допиту малолітнього свідка ОСОБА_12 від 24.01.2025, яка повідомила обставини, що мають доказове значення для цього кримінального провадження, посвідчила про наявність ножа у підозрюваного та про обставини падіння ОСОБА_8 на землю, під час перебування біля нього ОСОБА_4 , який в подальшому залишив місце події;

- протоколу допиту малолітнього свідка ОСОБА_13 від 24.01.2025, яка надала аналогічні покази, які були отримані в ході допиту малолітнього свідка ОСОБА_12 ;

- висновків експертів від 24.01.2025 за результатами проведення судово-медичних експертиз.

У зв`язку з означеним, не вбачається підстав вважати підозру явно неприйнятною, оскільки стороною обвинувачення надано важливі відомості (протоколи слідчих дій, лікарське свідоцтво про смерть, інші документи), які вказують на те, що причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною.

Як наслідок, суд констатує наявність обставин, визначених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

2) щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним відповідних дій.

Достовірність ризиків може бути встановлена шляхом перевірки відомостей про: 1) наявність документів, які дають змогу виїхати за межі країни; 2) майновий стан особи, який дає змогу існувати в умовах переховування, у тому числі за межами країни; 3) наявність громадянства іншої держави або документів, які дають право тимчасово чи постійно проживати на території іншої країни; 4) наявність членів родини, які проживають на території іншої країни та можуть надати тимчасовий чи постійний притулок підозрюваному; 5) наявність можливості (службове становище, безпосереднє знайомство, родинні зв`язки, матеріальний вплив тощо) впливу на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; 6) інші обставини, які вказують на достовірність ризиків, - та повинні оцінюватися з урахуванням конкретних обставин кожного кримінального провадження.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідча суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного, і доходить висновку про їх наявність/обґрунтованість у заявленому клопотанні, зважаючи на характер/характеристику особи підозрюваного, його моральність, місце проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки, зокрема:

-щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду - слідча суддя враховує фактичну ситуацію в Україні, а саме, що з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території нашої держави введений воєнний стан, який триває по цей час. Слідча суддя зауважує, що до обставин ризику втечі безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

При цьому, слідча суддя вважає підставним обґрунтування органу досудового розслідування (в аспекті означеного ризику), що про намір переховуватись свідчить той факт, що ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину та після вчинення злочину не прийшов до відділу поліції, а навпаки залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

- ризик знищення, схову, спотворення підозрюваним будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, на переконання слідчої судді, також наявний, оскільки ОСОБА_4 після вчинення злочину здійснював приховування слідів злочину, що свідчить про подальші його наміри в подальшому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

- оцінюючи ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, слідча суддя виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків, потерпілого безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно, на переконання слідчої судді, є доведеними обставини, визначені п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

3)щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно із ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, відтак, визначаючись з тим, який саме запобіжний захід у кримінальному провадженні убезпечить від настання такого ризику, слідча суддя ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам, означеним вище.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. 1 -3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідча суддя в аспекті встановлених фактичних обставин вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК, та які були встановлені судом.

Відповідно, суд сприймає критично з даного питання доводи сторони захисту щодо відсутності обставин, визначених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тим більше в аспекті того, що відповідно до ст. 199 КПК України суд насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Відтак, суд доходить висновку про наявність обставин, визначених ст. 199 КПК України, адже в т.ч. завершити досудове розслідування до закінчення строку дії даного заходу забезпечення кримінального провадження не є можливим через складність провадження та необхідність проведення слідчих та процесуальних дій.

За таких умов суд вважає за доцільне за наслідками розгляду питання доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою за відповідним клопотанням сторони обвинувачення продовжити його дію на строк, що не може перевищувати строку досудового розслідування, тобто до 22 квітня 2025 року (включно).

Судом установлено, що продовжений строком запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваній особі.

Стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає утриманню підозрюваного на гауптвахті.

Наявні наведені вище ризики, які є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя.

Тобто, застосований запобіжний захід кореспондується відповідає визначеним КПК України конкретним підставам і меті запобіжного заходу. Як наслідок передумови для продовження запобіжного заходу - взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Щодо застави, то слідча суддя не знаходить підстав для її визначення, оскільки згідно із п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК слідчий суддя має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства до потерпілого, що спричинило загибель людини.

Таким чином, подане клопотання слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 199, 309, 372-376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження № 0000034, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 квітня 2025 року (включно).

Утримувати ОСОБА_4 на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ).

Відповідно та на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 розмір застави не визначається.

Ухвала слідчої судді щодо запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_14