ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2031/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0003092, з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бєлиничі Могильовської обл. Білорусь, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину 2012 р.н., працюючого водієм-експедитором ТОВ «Каскад - СД», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості, скоєного за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , 09.07.2024 близько о 23 годині 26 хвилини, керуючи технічно-справним автомобілем марки «PEUGEOT PARTNER», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по лівій смузі руху проїзної частини вулиці Харківське шосе у м. Києві, зі сторони вулиці Литвинського в напрямку вулиці Тростянецька, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що в свою чергу був визначений дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 та відповідною дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, в районі будинку № 148 , на якому перебував пішохід ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину справа-наліво по ходу руху автомобіля, допустив порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306 (далі - ПДР), а саме п.18.1 - «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», не прийняв міри до зменшення швидкості та зупинки транспортного засобу, не надав перевагу в русі пішоходу та з необережності допустив наїзд на вказану особу, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

Порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке виразилось у вигляді закритої травми лівої гомілки: переломи обох кісточок лівої гомілки; перелом діафізу лівої малогомілкової кістки на межі середньої та дистальної третини (зі зміщенням уламків).

В судовому засіданні потерпілим та обвинуваченим заявлено клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. При цьому потерпілий ОСОБА_5 підтвердив повне відшкодування збитків та відсутність будь - яких претензій до обвинуваченого, а також зазначив, що він в дійсності примирився з обвинуваченим.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти закриття кримінального провадження за примиренням винного з потерпілим, потерпілого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили кримінальне провадження закрити, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до нетяжкого злочину. Крім того суб`єктивна сторона даного злочину характеризується необережною формою вини. В ході підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення. При цьому в судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений примирився з потерпілим та добровільно відшкодував останньому заподіяні збитки.

З огляду на викладене, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

При цьому відповідно до положень ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно положень до ч. 1 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави - документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Приймаючи до уваги те, що для кримінально-процесуального права як галузі публічного права є характерним спеціально-дозвільний тип правового регулювання, в основі якого лежить формула: «дозволено лише те, що прямо передбачено законом», стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат, понесених органом досудового розслідування та пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, можливе виключно в разі ухвалення обвинувального вироку.

Також, суд враховує те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

За наведених обставин звільнення особи від кримінальної відповідальності на будь-якій підставі і відповідно закриття кримінального провадження не може свідчити про доведеність винуватості особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини, закріплених у ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження ініціатором проведення судової експертизи у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування.

З огляду на те, що суд звільняє обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності і обвинувальний вирок судом не ухвалюється, при цьому сторона захисту не залучала жодних експертів, - судові витрати за проведення експертизи з обвинуваченого не стягуються, а відносяться на рахунок держави.

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням винного із потерпілим, а вказане кримінальне провадження закрити.

Процесуальні витрати за проведення експертизи віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.07.2024 року на автомобіль «PEUGEOT PARTNER», державний номерний знак НОМЕР_1 , - скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

- автомобіль «PEUGEOT PARTNER», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспорту, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Г. Хоткевича, 20 Б - повернути власнику ОСОБА_6 за зверненням.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя