УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень Житомирської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ :

03 грудня 2024 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

1. Зміст поданого клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000481 від 12.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 12.09.2023 ОСОБА_7 , будучи особою, притягнутою до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України (обвинувальний акт направлено 29.07.2019 до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області), з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи намір продовжити злочинну діяльність, визначивши вчинення злочинів як єдине джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, спланувала вчинення ряду умисних кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Усвідомлюючи, що такі дії вимагають чітких та узгоджених дій значної кількості людей, потребують прикриття та довготривалої підготовки, а самостійно вона не зможе забезпечити систематичне незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів у необхідних обсягах, остання, взявши на себе роль організатора вчинення кримінальних правопорушень створила організовану групу, до складу якої залучила раніше знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

З метою реалізації власного злочинного умислу ОСОБА_7 у точно невстановленому місці, день та час, але не пізніше 20.12.2023 розробила і довела до відома всім учасникам організованої групи план протиправної діяльності, який охоплював придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів з метою збуту, їх фасування, розподіл між членами групи, підшукування клієнтів для збуту та безпосередньо збут останнім на території м. Коростеня Житомирської області, подальший розподіл грошових коштів, здобутих внаслідок злочинної діяльності.

При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність вказаної діяльності та водночас бажаючи систематично отримувати власну матеріальну вигоду від її здійснення, керуючись при цьому корисливим мотивом, добровільно і свідомо увійшли до складу організованої групи під керівництвом ОСОБА_7 , надавши свою згоду на спільну злочинну діяльність.

ОСОБА_7 , як організатор і керівник угруповання відвела собі наступні ролі та функції: створила і керувала організованою групою, підшукавши і об`єднавши її учасників для вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням та збутом наркотичних засобів; розробила і довела до їх відома план протиправної діяльності, розподіливши функції кожного з учасників групи для досягнення кінцевої мети; особисто здійснювала пошук джерел надходження наркотичних засобів, їх постачання іншим членам групи з метою подальшого збуту; забезпечувала розфасування наркотичних засобів та їх розподіл з метою подальшого збуту; передавала наркотичні засоби іншим членам злочинної групи для їх подальшого збуту; підшуковувала покупців наркотичних засобів; особисто здійснювала збут наркотичних засобів мешканцям м. Коростень; здійснювала контроль за збереженням у таємниці здійснення злочинної діяльності та дотриманням конспіративних заходів як при підготовці, так і при вчиненні злочинів з метою попередження викриття їх злочинної діяльності, тим самим створюючи всі умови для тривалого функціонування злочинної групи на території м. Коростеня Житомирської області; забезпечувала координацію дій усієї злочинної групи, у тому числі через засоби мобільного зв`язку та здійснювала постійний контроль за процесом незаконного збуту наркотичних засобів.

ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виконували роль виконавців та здійснювали наступні функції: у визначених організатором місці та час, отримували наркотичні засоби, для їх подальшого зберігання та збуту; забезпечували за місцями свого проживання незаконне зберігання наркотичних засобів, їх розфасування з метою подальшого збуту; забезпечували дотримання конспіративних заходів як при підготовці, так і при вчиненні злочинів з метою попередження викриття їх злочинної діяльності, тим самим створюючи всі умови для безперебійного функціонування злочинної групи на території м. Коростень, Житомирської області; грошові кошти, отриманні злочинним шляхом від збуту наркотичних засобів передавали організатору злочинної групи ОСОБА_7 ; виконували інші вказівки та доручення керівника групи.

Організована група характеризувалася стійкими зв`язками, стабільністю і згуртованістю свого складу, об`єднанням учасників групи єдиним планом з розподілом функцій кожного з них, спрямованих на досягнення єдиної злочинної мети, обізнаністю всіх учасників групи з планом злочинних дій, злагодженим функціонуванням до часу припинення її діяльності правоохоронними органами, безумовним і невідкладним виконанням вказівок ОСОБА_7 , як її керівника, а також розподілом як наркотичних засобів, так і грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Так, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 20.12.2023, ОСОБА_7 незаконно придбала достовірно не встановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, масою не менше 1,69041 г, який в подальшому за невстановлених обставин розподілила між учасниками організованої злочинної групи, з метою подальшого збуту.

В свою чергу, ОСОБА_8 , діючи у складі організованої групи, виконуючи відведену їй роль, спрямовану на досягнення єдиного злочинного плану, відомого всім учасникам групи, в порушенні зазначених вище норм законодавства України, у невстановлені слідством день, час та місці, однак не пізніше 20.12.2023, незаконно отримала від ОСОБА_7 наркотичний засіб, обіг якої обмежено метадон, масою не менше 0,272 г та в послідуючому незаконно зберігала його за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, виконуючи відведену їй роль в складі організованої групи, 20.12.2023 близько 13 год 09 хв, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збула за грошові кошти у сумі 200 грн. шляхом передачі з рук в руки ОСОБА_9 , паперовий згорток із наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, масою 0,0272 г.

Окрім цього, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи, виконуючи відведену їй роль спрямовану на досягнення єдиного злочинного плану, відомого всім учасникам групи, в порушенні зазначених вище норм законодавства України, придбавши у невстановлений слідством день, час та місці, однак не пізніше 21.12.2023 наркотичний засіб, обіг якої обмежено метадон, масою не менше 1,53081 г повторно, незаконно зберігала його за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, виконуючи відведену їй роль в складі організованої групи, 21.12.2023 о 16 год 00 хв, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , повторно незаконно збула за грошові кошти шляхом передачі з рук в руки ОСОБА_10 полімерний згорток із наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, масою 1,53081 г.

ОСОБА_4 , діючи у складі організованої групи, виконуючи відведену йому роль спрямовану на досягнення єдиного злочинного плану, відомого всім учасникам групи, в порушення зазначених вище норм законодавства України, у невстановлені слідством день, час, місці, однак не пізніше 23.02.2024, від ОСОБА_7 повторно, незаконно отримав наркотичний засіб, обіг якої обмежено метадон, масою не менше 0,1324 г та незаконно зберігав його за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, виконуючи відведену йому роль в складі організованої групи, 23.02.2024 близько 12 год 30 хв, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , повторно незаконно збув за грошові кошти шляхом передачі з рук в руки ОСОБА_11 полімерний згорток із наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон, масою 0,1324 г.

Не припиняючи своїх злочинних дій, направлених на придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів мешканцям м. Коростень та району, ОСОБА_7 з метою забезпечення стійкості та стабільності незаконної діяльності підпорядкованої їй організованої групи, у невстановлений період часу, однак не пізніше 11.06.2024, підшукала та вступила у попередню змову з ОСОБА_12 , яка не була обізнана про всіх учасників вказаної вище групи та їх спільних планів вчинення злочинних дій, однак яка домовилась з ОСОБА_7 здійснити їй поставку під реалізацію наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, та тим самим вчинила злочин, діючи за попередньою змовою з останньою при наступних обставинах.

В подальшому, 11.06.2024 близько 16 год 55 хв, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи, виконуючи відведену їй роль спрямовану на досягнення єдиного злочинного плану, відомого всім учасникам групи, а також за пособництва та попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 , перебуваючи поблизу кафе «Кавуська», що за адресою: м. Київ, вул. Академіка Єфремова, 2, з метою подальшого збуту організованою нею групою незаконно отримала від ОСОБА_12 наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 78,2325 г (1,6749 г; 76,5576 г), що відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ № 188 від 01.08.2000, є особливо великим розміром.

З метою документування та припинення суспільно небезпечної діяльності вказаної організованої групи, а також ОСОБА_12 , яка виступила пособником та діяла за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , яка не була обізнана про всіх учасників вказаної вище групи та їх спільних планів вчинення злочинних дій, 11.06.2024 у період часу з 18 год 43 хв по 21 год 27 хв на автодорозі сполученням «Київ-Варшава» (79км, координати сервісу «GoogleMaps»: 50.7343 582, 29.5766662), проведено обшук автомобіля марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , під час якого у ОСОБА_7 виявлено та вилучено згорток в стрейч-плівці із наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, масою 78,2325 г (1,6749 г; 76,5576 г), що є особливо великим розміром, який остання повторно незаконно зберігала та перевозила з метою подальшого збуту.

Організована ОСОБА_7 злочинна група за участі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 мала намір на подальше неодноразове вчинення аналогічних злочинів, однак їх незаконну діяльність було припинено працівниками правоохоронних органів.

Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинені повторно, організованою групою, в особливо великих розмірах, кваліфіковано за ч. 3 ст. 307 КК України.

29.11.2024 у відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

02.12.2024 матеріали кримінального провадження відкрито стороні захисту для ознайомлення у порядку ст. 290 КПК України.

Таким чином, починаючи з 02.12.2024 строк досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні не рахується у зв`язку з виконанням вимог ст. 290 КПК України.

З огляду на те, що приписи ст. 290 КПК України наразі не виконано у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, кількістю та поведінкою сторін процесу, що робить процес ознайомлення з матеріалами тривалим у часі, а ризики, які обумовлювали необхідність застосування підозрюваному запобіжного заходу існують, закінчити досудове розслідування наразі неможливо з об`єктивних причин.

Таким чином, спрогнозувати час, необхідний для виконання вимог ст.ст. 290-293 КПК України неможливо, що обумовлює необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення ставить питання про необхідність обрання виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиція учасників у судовому засіданні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що матеріали кримінального провадження підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 у складі організованої групи разом кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України. Інкриміновані підозрюваному злочини є особливо тяжкими, передбачають санкцію у виді позбавлення волі від 9 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Усвідомлюючи вказані факти та бажаючи уникнути відповідальності, ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Також з метою уникнення відповідальності може протиправно впливати на інших учасників кримінального провадження (підозрюваних, свідків) або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор обґрунтовує тим, що встановлені обставини кримінальних правопорушень, їх системне вчинення в складі організованої групи протягом тривалого часу свідчить про підвищену схильність підозрюваного до вчинення злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо вимог клопотання заперечував. Зокрема, захисник звернув увагу, що клопотання подано поза межами строку досудового розслідування. Також захисник вказував на недоведеність ризиків, на які посилався слідчий та прокурор. Також захисник просить врахувати, що стороною обвинувачення не наведено підстав неможливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного без обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На підставі наведеного захисник просив у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

3. Мотиви та оцінка слідчого судді.

3.1. Законодавчі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Частина третя ст. 176 КПК України встановлює, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При цьому, ч. 3 ст. 183 КПК України визначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі достатньому для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 вказаної статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 вказаної статті.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать (1) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Аналіз зазначених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчому судді необхідно перевірити: (1) чи набула особа статусу підозрюваної; (2) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні такою особою кримінального правопорушення; (3) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України; (4) чи наявні інші обставини, які враховуються при застосуванні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України; (5) чи наявні відомості на переконання того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам кримінального провадження; (6) який розмір застави необхідно визначити як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід та які обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно покласти на підозрюваного, у випадку внесення застави.

3.2. Набуття статусу підозрюваного.

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України статус підозрюваного має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 КПК України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, складено і підписано 29 листопада 2024 та вручено підозрюваному 29 листопада 2024 о 09:25 годині.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

3.3. Наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Європейської Конвенції про захист прав людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom, § 34).

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Murray v. the United Kingdom» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Наявні у провадженні докази, на думку слідчого судді, вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити вище зазначене кримінальне правопорушення.

Наведене підтверджується наявними матеріалами клопотання, зокрема:

-протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 612нт/40-2024 від 29.02.2024 відносно ОСОБА_7 ;

-протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 643нт/40-2024 від 06.03.2024 відносно ОСОБА_4 ;

-протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 959нт/40-2024 від 06.04.2024 відносно ОСОБА_4 ;

-протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 641нт/40-2024 від 06.03.2024 відносно ОСОБА_8 ;

-протоколом про результати проведення НСРД спостереження за місцем № 699нт/40-2024 від 11.03.2024 (вхідні двері до квартири ОСОБА_8 );

-протоколом про результати проведення НСРД спостереження за особою № 2004нт/105/40-2024 від 26.07.2024 відносно ОСОБА_7 ;

-протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 2005нт/105/40-2024 від 26.07.2024 відносно ОСОБА_12 ;

-протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 2006нт/105/40-2024 від 26.07.2024 відносно ОСОБА_12 ;

-протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 2041нт/105/40-2024 від 01.08.2024 відносно ОСОБА_8 ;

-протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 2042нт/105/40-2024 від 01.08.2024 відносно ОСОБА_7 ;

-протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж № 2043нт/105/40-2024 від 01.08.2024 відносно ОСОБА_4 ;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

-матеріалами, отриманими в порядку тимчасового доступу, а саме копіями матеріалів кримінальних проваджень за фактами виявлення у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наркотичного засобу;

-протоколами обшуку автомобілів «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_2 та «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 та за місцем проживання ОСОБА_8 ;

-висновками судових експертиз матеріалів, речовин і виробів;

-протоколами затримання ОСОБА_7 від 11.06.2024 та ОСОБА_12 від 12.06.2024;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

3.4. Наявність ризиків.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

3.4.1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення та засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Слідчий суддя ураховує суть та характер злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 . Вказані злочини є умисними, особливо тяжкими, санкція яких передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Будучи без запобіжного заходу, або при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення можливого покарання. При цьому слідчий суддя ураховує, що ОСОБА_4 неодружений, дітей не має, офіційних джерел доходу не має, не працевлаштований, ступінь його соціальних зв`язків не є такою, яка б могла утримувати його в місці постійного проживання.

3.4.2 Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий суддя на підставі досліджених доказів, які долучені до матеріалів клопотання, дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності та з метою свого виправдання може протиправно впливати на інших учасників кримінального провадження (підозрюваних, свідків) для зміни показань останніх. Слід зазначити, що вказаний ризик продовжує існувати до моменту безпосереднього дослідження показань свідків судом. Ознайомившись з матеріалами досудового розслідування, підозрюваний може вчиняти спроби спілкуватись зі співучасниками з метою певного корегування їхніх показань та свого виправдання.

3.4.3 Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши доводи клопотання та ураховуючи пояснення прокурора в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення вказаного ризику.

3.4.4. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя не погоджується із доводами сторони обвинувачення про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки він не доведений ані слідчим у клопотанні, ані прокурором під час судового розгляду.

3.5. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним злочинів, у разі визнання винуватим у вчиненні яких, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі; відсутність стійких соціальних зв`язків.

3.6. Наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, застосування домашнього арешту, як основного запобіжного заходу, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів комунікації та інших ймовірних співучасників, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

При цьому, слідчим суддею не встановлено законодавчих обмежень щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3.7. Альтернативний запобіжний захід.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на встановлені у даному кримінальному провадженні обставини та даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим визначити підозрюваному ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Визначаючи розмір застави, який необхідно застосувати до підозрюваного, як альтернативний триманню під вартою, слідчий суддя виходить з того, що перш за все має бути врахована реальна можливість підозрюваного виконувати умови запобіжного заходу. Зокрема, у разі визначення застави в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідно встановити розмір 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який не буде завідомо непомірним для підозрюваного і не становитиме для нього надмірного тягаря до такої міри, що фактично застосоване до нього тримання під вартою стане безальтернативним.

На переконання слідчого судді, з урахуванням встановленого майнового стану підозрюваного, а також індивідуальних обставин підозрюваного, характеру його процесуальної поведінки та ймовірно вчиненого злочину, такий розмір застави з достатньою мірою зможе забезпечити його належну поведінку, запобігти ризикам кримінального провадження та не буде непомірним для нього. Визначений розмір застави є співмірним та буде розумним з огляду на обставини ймовірно вчиненого ним кримінального правопорушення.

За описаних вище обставин запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялися б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

При цьому, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен достатньою мірою забезпечити дієвість цього кримінального провадження і є розумним з огляду на необхідність виконання його завдань.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі м. Коростеня без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий у кримінальному провадженні; здати до органу досудового розслідування на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в умовах воєнного стану та на період мобілізації.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованих кримінальних правопорушень, про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07.02.2025.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у визначеному розмірі до закінчення строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі порядку та розмірі вважається, що до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та у такому випадку покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1. прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2. не відлучатися за межі м. Коростеня без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування із іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий у кримінальному провадженні;

5. здати до органу досудового розслідування на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в умовах воєнного стану та на період мобілізації.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного у разі внесення застави, визначити з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави до 07 лютого 2025 року.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали щодо виконання покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави покласти на слідчих, які здійснюють досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000481.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_16