Справа № 314/74/25
Провадження № 1-кс/314/33/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2025 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Запорізької окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000018 від 04.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, освіта базова середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, 13.10.2017 Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, ухвалою суду Ленінського районного суду м. Кіровоград від 15.11.2022 на підставі ст. 81 КК України, звільнений від відбування покарання умовно-достроково (невідбута частина покарання 1 рік 1 місяць 13 днів)

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

встановив:

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000018 від 04.01.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень(злочину), передбачених п.13 ч.2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.01.2025 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , де знаходився із дозволу власника будинку - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із господарем будинку та їхнім спільним знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно вживали алкогольні напої, при цьому між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 раптово виник конфлікт, який переріс в обопільну бійку, під час якої обидва чоловіки перемістилися на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після чого, приблизно о 23 годині 45 хвилини, ОСОБА_5 , будучи особою, раніше судимою за вчинення умисного злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, а також будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство іншої людини, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на подвір`ї вищезазначеного домоволодіння разом із ОСОБА_9 , маючи умисел на умисне вбивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій людині, під час обопільної бійки, яка сталася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою позбавлення життя ОСОБА_9 , при невстановлених обставинах, ножем наніс не менше 10 ножових поранень в область грудної клітки та живота останнього, від яких ОСОБА_9 помер на місці, тим самим ОСОБА_5 вбив його.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №11 від 04.01.2024: «Смерть ОСОБА_9 настала від множинної крововтрати, множинних колото-різаних проникаючих та не проникаючих поранень грудної клітки та живота з ушкодженням внутрішніх органів».

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_5 про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України, а саме: «вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство».

У скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Мелітополь, Запорізької області, маючий базову загальну середню освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, офіційно не працевлаштований, який мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 13.10.2017 Мелітопольським місцевим судом Запорізької області за ч.1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі, ухвалою суду Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.11.2022 на підставі ст.81 КК України, звільнений від відбуття покарання умовно- достроково.

04.01.2025 о 05 годині 03хвилини ОСОБА_5 фактично був затриманий працівниками поліції та доставлений до відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, де у період часу з 06 годині 42 хвилин до 08години 10 хвилин був складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст.208 КПК України.

04.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про обґрунтовану підозру по кримінальному провадженню №0000018 від 04 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 , зазіхнув на невід`ємне право будь-якої людини - право на життя, закріплене ст. ст. 3, 27 Конституції України, а саме скоїв особливо тяжкий умисний злочин, за який КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :

- може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі вищезазначеного органом досудового розслідування відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування.

Зокрема, вищевказаний ризик підтверджуються тим, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, та невідворотності покарання за його вчинення, є ризик того, що підозрюваний може залишити своє місце проживання і таким чином буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у справі.

Окрім цього, ОСОБА_5 ніде не зареєстрований, фактично мешкав без реєстрації по АДРЕСА_1 і під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати за межі території України або на тимчасово окуповані території України, де у нього на теперішній час мешкають родичі (а саме у Мелітопольському районі Запорізької області), у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, тому існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити на підставах, які викладені в клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 04.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, зазначених у клопотанні слідчого та наведених прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

В ході розгляду клопотання підозрюваним не надано слідчому судді доказів про відсутність у підозрюваного наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування, а також не доведено відсутності у підозрюваного наміру вчинити інший злочин, та враховуючи, що матеріали клопотання не містять даних про міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також даних про джерело його доходу, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу свідків у провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено .

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу,

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 підлягає задоволенню.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_11 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 30.01.2021, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_11 до 30.03.2021 включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбачених п.13 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, саме в межах строку досудового розслідування, який обчислювати з 04.01.2025.

Встановити строк дії даної ухвали до 04.03.2025 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1

06.01.2025