Справа № 372/3449/14-к
Провадження 1-кс-306/25
ухвала

Іменем України

21 березня 2025 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, погоджене прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, українця, громадянина України, освіта незакінчена вища, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та на час повідомлення про підозру фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

19.03.2025 року до суду надійшло вказане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється в вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до наданих суду матеріалів, 29.12.2013, близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на своєму власному автомобілі марки «ВАЗ-2101», проїжджаючи по території гаражного кооперативу «Біохімік», розташованого у м. Обухів Київської області, не впорався з керуванням автомобіля та допустив зіткнення з воротами гаража №197, внаслідок чого утворився отвір, крізь який він побачив автомобіль.

Після цього, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом та бажаючи того, відчинив гаражне приміщення та незаконно проник в середину, де підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , 1990 року випуску, який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , відкрив водійські дверцята та сів за кермо автомобіля. В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер їх настання за допомогою ключа, який знаходився на полиці поряд з автомобілем та яким ОСОБА_5 заволодів, завів двигун автомобіля та залишив місце події. Через деякий час, а саме близько 07 години ранку 30.12.2013, ОСОБА_5 на протиправно вилученому автомобілі приїхав на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де проживає його знайомий ОСОБА_7 , із згоди якого залишив цей автомобіль за місцем проживання останнього, а сам повернувся до м. Обухова.

Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 62 Т від 31.03.2014, своїми злочинними діями ОСОБА_5 , заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3348, 75 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у приміщення.

05.07.2014 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Обухів Київської області, українцю, громадянину України, освіта незакінчена вища, не працюючому, не одруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , у відповідності до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Слідчий у поданні стверджує, що вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показами свідка ОСОБА_7 ; показами свідка ОСОБА_8 ; показами свідка ОСОБА_9 ; показами свідка ОСОБА_10 ; показами потерпілого ОСОБА_6 ; висновком судово-товарознавчої експертизи № 62Т від 31.03.2014, відповідно до якого ОСОБА_5 , своїми злочинними діями заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3348, 75 гривень; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 2 ст. 289 КК України карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави стороні обвинувачення вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

26.09.2018 до Обухівського районного суду Київської області подано клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 та його привід з метою участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Цього ж дня слідчим суддею Обухівського районного суду Київської області винесено ухвалу про дозвіл на затримання ОСОБА_5 та його привід з метою участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, 05.02.2021 до Обухівського районного суду Київської області подано клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

08.02.2021 ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області клопотання залишено без розгляду.

Вислухавши учасників розгляду, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

В клопотанні слідчим, відповідно до ст. 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, містить обґрунтування необхідності застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в суді довели обставини, викладені в клопотанні слідчого, посилались на те, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Вважаю, що під час розгляду клопотання в повному обсязі виконано вимоги статтей 177, 178, 194 КПК України, доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, встановлено і враховано слідчим суддею всі інші визначені законом обставини.

Оцінюючи доводи, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України слід прийняти до уваги, що з досліджених письмових доказів, зокрема витягу з кримінального провадження, протоколів допиту свідків, інших матеріалів кримінального провадження, вбачається, що підозрюваний може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Із поданих слідчому судді матеріалів вбачається, що підозрюваний міг перебувати у час скоєння злочину на місці його вчинення, підозрюваним не наведено спростувань достовірності викладених у клопотанні обставин причетності підозрюваного до вчинення злочинних діянь, тому підозра є достатньо обґрунтована, а питання правильності остаточної кваліфікації і доведення винуватості у вчиненні злочину не може вирішуватись на цій стадії кримінального провадження та є передчасним.

За таких обставин, вважаю, що підозра ОСОБА_11 у вчиненні вказаного у клопотанні злочину є достатньо обґрунтована, оскільки існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому перевірка доведеності вини підозрюваного, встановлення його винності у скоєнні інкримінованого злочину виходять за межі цього судового розгляду та предмету доказування у цій справі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, а також те, що підозрюваний не має міцних соціальних зав`язків, офіційно не працевлаштований тому у підозрюваного відсутнє джерело доходів, не одружений, дітей не має. Окрім цього, будучи повідомленим про підозру, не з`являвся на виклики слідчого, прокурора, та вибув на проживання за межі України, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що в подальшому може спотворити об`єктивну картину вказаного кримінального правопорушення.

Вказані ризики є реальними та підтверджуються об`єктивними даними, а також дають вагомі підстави вважати, що ОСОБА_5 будуть вживатися заходи до невиконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам.

В ході досудового слідства було вжито ряд можливих слідчих (розшукових) дій направлених на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , однак встановити місцезнаходження останнього не надалось можливим, що свідчить про наявність ризиків зазначених у п.п.1, 3 ст. 177 КПК України. Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.

Крім цього ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вказане дає підстави вважати, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в межах вказаного кримінального провадження, може стати причиною ухилення останнього від явки до слідчого, прокурора чи суду.

При оцінці переховування від правосуддя може братися до уваги поряд з іншими обставинами і загроза відносно суворого покарання, так у параграфі рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» № 31315/96 від 25.04.2000 Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських суддів, що у свою чергу прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що підозрюваному загрожувало відносно суворе покарання.

Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Окрім того, зважаючи на наявність підстав передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеність ризиків, вважаю, що застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , окрім як застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У кримінальному провадженні відповідно до ст. 178 КПК України зібрані вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 , інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, покарання за який у разі визнання останнього винним передбачено у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Вищевикладені обставини також дають підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливості запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, 09.07.2014 року підозрюваного ОСОБА_5 постановою слідчого оголошено в міжнародний розшук, оскільки його місце перебування не було відомо, останній ухиляється від органів досудового слідства та суду, а також наявні відомості про перетин ОСОБА_5 державного кордону виїзд до Республіки Білорусь.

Міжнародний розшук - це розшук, проведений за межами держави, де було скоєно злочин, на території не менше двох країн. Так, після оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук, його дані були введені до бази Інтерполу як особи, яка переховується від правоохоронних органів.

В подальшому, на виконання завдань міжнародного розшуку, до Генеральної прокуратури України 12.09.2018 надійшло повідомлення від Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України про затримання на території Російської Федерації розшукуваного громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно додатку до вказаного повідомлення, ОСОБА_5 перебуває під вартою на території Краснодарського краю Російської Федерації.

За наслідками розгляду вказаного повідомлення, до прокуратури Київської області надане доручення Генеральної прокуратури про перевірку відомостей та актуальності міжнародного розшуку ОСОБА_5 та надання відповідної інформації, а також підготовку процесуальних документів.

На виконання вказаного доручення Генеральної прокуратури, до Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури надійшов лист з прокуратури Київської області про те, що Департаментом міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України встановлене місцезнаходження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим надане доручення Обухівському відділу місцевої прокуратури вжити заходів до виконання вимог КПК України в частині здійснення екстрадиції підозрюваного, який перебуває у міжнародному розшуку, до України.

11 вересня 2024 року слідчим суддею Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_12 винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , строк дії якої визначено до 14 березня 2025 року.

Враховуючи, що в наданих до суду матеріалах наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, враховуючи його майновий стан, репутацію, відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, а також те, що санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від до п`яти до восьми років, вважаю, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім того, вважаю неможливим обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту, оскільки в разі застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на потерпілого та свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.

Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

Тому застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а інтереси суспільства переважають обмеження в правах, які має підозрюваний ОСОБА_5 на час досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності кримінального судочинства і змагальності сторін, оцінивши всі подані доводи і докази, вважаю, що доводи клопотання знайшли об`єктивне підтвердження під час судового розгляду, тому немає достатніх підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 177-179, 182-184, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Обухів Київської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання обвинуваченого і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до суду для розгляду питання за участю обвинуваченого про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1