Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4057/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на постанову начальника відділу дізнання Подільського УП ГУНП у м. Києві про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника відділу дізнання Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 21.10.2024 про закриття кримінального провадження

№ 0000622 від 12.07.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого

ч. 1 ст. 125 КК України.

Скаржник зазначає, що 21.10.2024 начальником відділу дізнання Подільського УП ГУ НП у м. Києві прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ознак складу кримінального правопорушення. Вказана постанова не була доведена до відома потерпілого ОСОБА_4 , тому його адвокат дізнався про неї лише 19.03.2025 під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Постанова від 21.10.2024 є незаконною та прийнятою передчасно. У вказаному кримінальному провадженні, всупереч положенням

ст. 110 КПК України, не надано відповіді на всі поставлені питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, а в постанові від 21.10.2024 зазначено лише посилання на норми закону, які регулюють строки досудового розслідування, з огляду на що й прийнято рішення про закриття кримінального провадження. Органами дізнання не вчинялись слідчі дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, зокрема не допитані потерпілий, свідки, не призначено експертизу медичної документації.

Посилаючись на зазначені обставини, скаржник просив скасувати постанову начальника відділу дізнання Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від 21.10.2024, а також зобов`язати уповноважену особу ВД Подільського УП ГУНП у м. Києві допитати свідка ОСОБА_6 , направити на експертизу медичну документацію, провести слідчу дію - впізнання.

Представник Подільського УП ГУНП у м. Києві у судове засідання не з`явився. Про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Слідчий суддя ухвалив розглядати скаргу за відсутності представника Подільського УП ГУНП у м. Києві, оскільки його неявка в силу ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

У судовому засіданні представник скаржника, адвокат ОСОБА_3 , просив розглядати скаргу за відсутності представника Подільського УП ГУНП у м. Києві; скаргу підтримав за вказаних у ній підстав; в частині вимог зобов`язати уповноважену особу

ВД Подільського УП ГУНП у м. Києві провести низку слідчих дій - не наполягав, залишив на розсуд суду.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, приходжу до наступного висновку.

За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Вимоги до процесуальних рішень, викладені, зокрема у п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, за якими постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається, зокрема з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 2, 3 ст. 283 КПК України визначено, що прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, при проведенні досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг перевірочних дій, достатніх, на їх переконання, для прийняття вмотивованого рішення. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Установлено, що Подільським УП ГУ НП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000622 від 12.07.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

21.10.2024 начальником відділу дізнання Подільського УП ГУ НП у м. Києві прийнято постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ознак складу кримінального правопорушення.

За змістом вказаної постанови від 21.10.2024 відсутність медичної документації не дозволяє судити про характер та ступень тяжкості тілесних ушкоджень; ОСОБА_4 на виклики дізнавача до Подільського УП ГУ НП в м. Києві не з`являється, на телефонні дзвінки не відповідає, що свідчить про відсутність бажання потерпілого співпрацювати з органами досудового розслідування; за результатами проведених слідчих (розшукових) заходів не вдалося встановити особу, що вчинила кримінальне правопорушення.

Матеріалів кримінального провадження на підтвердження вказаного Подільським УП ГУ НП в м. Києві суду не надано, та в судовому засіданні заперечується ОСОБА_3 .

Вказане дає підстави для висновку, що при винесенні постанови від 21.10.2024 про закриття кримінального провадження, всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, не з`ясовано усі питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, а тому скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню.

Водночас, з огляду на положення ч. 5 ст. 40 КПК України, згідно з якими «Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчог», слідчий суддя позбавлений можливості надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, однак вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести такий комплекс дій, який виключав би обґрунтовані (розумні) сумніви, а зроблені ним висновки ґрунтувалися б на достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновках.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову начальника відділу дізнання Подільського УП ГУ НП у м. Києві від 21.10.2024 про закриття кримінального провадження № 0000622 від 12.07.2024 - задовольнити частково.

Постанову начальника відділу дізнання Подільського УП ГУ НП у м. Києві

ОСОБА_5 від 21.10.2024 про закриття кримінального провадження

№ 0000622 від 12.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя ОСОБА_1