Справа № 545/716/25
Провадження № 1-в/545/112/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» відносно засудженої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, незаміжньої, з середньою спеціальною освітою, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .
раніше судима:
05.02.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу 850 гривень;
04.07.2018 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік. Знята з обліку 12.08.2019 року у зв`язку із закінченням іспитового строку;
21.11.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Знята з обліку 07.02.2020 року у зв`язку із засудженням за вироком від 29.11.2019 року;
29.11.2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
25.02.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі. Звільнена 18.01.2023 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 5 місяців 20 днів;
09.11.2023 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 4, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
05.06.2024 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 4, 71 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі;
засуджена:
19.08.2024 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 4, 70 ч. 4 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі, зараховано в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком від 05.06.2024 року, тобто з 30.04.2024 року по 19.08.2024 року включно.
про звільнення від покарання і пом`якшення покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» відносно засудженої ОСОБА_3 , в обґрунтування якого посилаються на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Представник адміністрації виправної колонії та засуджена ОСОБА_3 надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали особової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Частина перша статті 5 КК України встановлює правило за яким закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Зміна максимального розміру дрібного викрадення чужого майна із 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджена 09.11.2023 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 4, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_3 09.08.2023 року скоїла крадіжку майна на загальну суму 3708,00 грн. Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги за період з 01.12.2023р. по 31.12.2023р. складав 1342,00 грн. (50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня). Тобто, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складали суму 2684,00 грн. Проте, зазначений у вироку розмір нанесеної матеріальної шкоди перевищує два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, то відповідальність за вчинене нею діяння не підпадає під дію статті 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна. У зв`язку з цим, суд приходить до переконання, що визначених законом підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання або пом`якшення покарання немає.

22.11.2022 року Жовтневим районним судом м. Харкова ОСОБА_3 засуджена за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі (https://reyestr.court.gov.ua/Review/114785727).

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_3 07.07.2022 року намагалася скоїти крадіжку майна на загальну суму 4088,15 грн. Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги за період з 01.07.2022р. по 30.11.2022р. складав 1300,00 грн. (50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня). Тобто, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складали суму 2600,00 грн. Проте, зазначений у вироку розмір нанесеної матеріальної шкоди перевищує два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, то відповідальність за вчинене нею діяння не підпадає під дію статті 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна. У зв`язку з цим, суд приходить до переконання, що визначених законом підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання або пом`якшення покарання немає.

05.06.2024 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_3 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці. Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.11.2023 року, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_3 08.02.2024 року скоїла крадіжку майна на загальну суму 1098,95 грн., 09.02.2024 року- на суму 758,50 грн., 20.02.2024 року- на суму 363,57 грн., 21.02.2024 року- на суму 721,39 грн., 21.02.2024 року- на суму 703,72 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги за період з 01.01.2024р. по 31.12.2024р. складав 1514,00 грн. (50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня). Тобто, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складали суму 3028,00 грн. Таким чином, станом на день розгляду клопотання відповідальність за вищевказані дії ОСОБА_3 передбачена ст. 51 КУпАП, а тому, у зв`язку з частковою декриміналізацією, введену новим Законом, на підставі ст. 5 КК України, суд вважає необхідним звільнити останню від відбування покарання.

19.08.2024 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_3 засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначене покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного покарання, покаранням, що призначене за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2024 року, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_3 27.03.2024 року скоїла крадіжку майна на суму 123258,75 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги за період з 01.01.2024р. по 31.12.2024р. складав 1514,00 грн. (50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня). Тобто, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складали суму 3028,00 грн. Проте, зазначений у вироку розмір нанесеної матеріальної шкоди перевищує два неоподаткованих мінімуми доходів громадян, то відповідальність за вчинене нею діяння не підпадає під дію статті 51 КУпАП як дрібне викрадення чужого майна. У зв`язку з цим, суд приходить до переконання, що визначених законом підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання або пом`якшення покарання немає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання,- у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7(крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи суму викраденого майна, за яку було засуджено ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що на останню розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024р., який набрав чинності 09.08.2024р., яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21(провадження№51-2555кмо24), де вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, подання підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного судом покарання за вироками суду за діяння, кримінальна караність якого усунута.

Крім того, у зв`язку з декриміналізацією покарання, призначеного ОСОБА_3 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2024 року, суд вважає не застосовувати ч. 4 ст. 70 КК України по вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2024 року.

При цьому, суд саме звільняє засуджену від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.
Крім того, суд зазначає, що декриміналізація окремого епізоду не може вплинути на кваліфікацію дій засудженої та міру призначеного їй покарання.
Керуючись ст.ст 369, 376, 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» відносно засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання і пом`якшення покарання - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням Законом № 3886-IX від 18.07.2024 караності діяння, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.06.2024 року.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженою вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.08.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_4