Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2025

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/11517/24

Провадження № 1-в/635/959/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній раз засудженого 25.04.2023 вироком Октябрського районного суду м.Полтави за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харків від 30.11.2021остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі

про звільнення від призначеного судом покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України,

УСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло зазначене клопотання, в якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 на підставі частини 2 статті 74 КК України від відбування покарання відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Засуджений подав суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій проти задоволення не заперечував.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Судом встановлено, ОСОБА_3 засуджено Октябрським районним судом м.Полтави за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харків від 30.11.2021остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 25.04.2023, кінець строку 30.05.2025.

ОСОБА_3 відбуває покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія (№100)».

Зі змісту вироку встановлено, що засуджений ОСОБА_3 19.01.2020 вчинив викрадення чужого майна на суму 3 920,00 грн.

Зазначеним вироком ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком до два роки.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України сума неоподатковуваного мінімуму для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу (у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року).

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2 102,00 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення - розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за статтею 185 КК України, становила 2 102,00 грн.

Таким чином, вчинене ОСОБА_3 у 2020 році викрадення чужого майна на суму, яка є більшою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а тому його дії є кримінально караним діянням, згідно Особливої частини КК України.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування частини 1 статті 5 та частини 2 статті 74 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 25.04.2023 за ч.2 ст. 185 КК України.

Разом з тим, ОСОБА_3 відбуває покарання за сукупністю вироків, в тому числі за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харків від 30.11.2021 за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та невідбутої частини покарання, призначеного 24.02.2020 вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова, 2021 остаточно призначено покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

За вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харків від 30.11.2021 діяння ОСОБА_3 кваліфіковане за ч. 3 ст. 186 КК України, яке не підпадає під декріміналізацію згідно Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

За вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.02.2020 діяння ОСОБА_3 , яке було вчинене у 2019 році та кваліфіковане за ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України не підпадає під декріміналізацію, оскільки вартість викраденого майна за окремими епізодами становить 5 477,52грн, 15 923,44грн, 6 172,40грн, 6 172,40грн що є більше ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення(1 854,00грн) та не є підставою для звільнення його від відбування цього покарання в порядку частини 2 статті 74 КК України.

На підставі вищевикладеного, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154-1 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного судом покарання на підставі частини 2 статті 74 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_4