Справа № 405/6880/24
Номер провадження 1-кс/404/110/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу підозрюваного ОСОБА_4 на повідомлення про підозру, по кримінальному провадженню 0000175, за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда зі скаргою у порядку ст.303 КПК України, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 08 жовтня 2024 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України у кримінальному провадженні №0000175 від 20.09.2024 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що в даному кримінальному провадженню не мали місце дії передбачені ч. 3 ст. 369-2 КК України, оскільки метою звернення ОСОБА_6 до ОСОБА_4 за допомогою з проханням у будь-який спосіб, в тому числі і незаконний, є вирішення питання про уникнення адміністративної відповідальності громадянином ОСОБА_7 , відносно якого було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 156 КУпАП і якому загрожував суттєвий штраф. При цьому, переслідуючи вже свій особистий майновий інтерес (уникнення збитку) ОСОБА_6 мав на меті повернути собі у будь-який спосіб вилучений у ОСОБА_8 товар: цигарки без акцизу. Дані обставини вказують на відсутність ознак вимагання в діях, які інкримінуються ОСОБА_4 .

Захисник зазначає, що виходячи із змісту повідомлення про підозру, дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки вчиненого кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в даному випадку має місце завищена кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення. Сторона захисту вважає повідомлення про підозру необґрунтованою, оскільки має місце завищена кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Також захисник звертає увагу, що аналіз матеріалів досудового розслідування наводить до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 імовірно здійснено в порядку, передбаченому КПК України, однак зміст такого повідомлення не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

У судовому засіданні підозрюваний і захисник вимоги скарги підтримали в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечив у задоволенні скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, зазначає наступне.

Слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000175 від 20.09.2024 року

08.10.2024 слідчим ГУНП в Кіровоградській області за погодженням із заступником начальника відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_5 ,складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме у одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України.

Згідно з п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Аналіз наведеної норми закону свідчить, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог гл.22 КПК України, зокрема відповідність підозри вимогам ст.ст.276, 277, 278 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно зі ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.

У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 08 жовтня 2024 року, дане повідомлення складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посаду слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості - прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, громадянство, місце проживання, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , які відомі на момент повідомлення про підозру. Роз`яснено процесуальні права та обов`язки, передбачені ст.42 КПК України.

Щодо доводів захисника про завищення кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 28 КК України настає за вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення , а за ч. 3 ст. 369-2 КК України за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Оцінюючи доводи скарги, яку подав захисник підозрюваного про незаконність та необґрунтованість повідомлення про підозру, а саме завищення кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 369-2 КК України , слідчий суддя бере до уваги положення ст. 276 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що «вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Окрім того, слідчий суддя бере до уваги і висновки викладені у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

Відповідно до практики ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 пар. 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Слідчий суддя враховує, що стандарт розумна підозра достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт поза розумним сумнівом, який вимагається для кримінального засудження.

Факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру» не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення Рішеня ЄСПЛ у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства».

Слідчий суддя також зазначає, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість.

При цьому підстав вважати, що здійснена органом досудового розслідування попередня кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 369-2 КК України, є вочевидь неправильною чи маніпулятивною, слідчим суддею не встановлено. До того ж обґрунтованість підозри ОСОБА_4 вже була предметом судового контролю з боку слідчого судді під час застосування запобіжного заходу та арешту майна, з того часу жодних вагомих виправдувальних доказів жодною зі сторін кримінального провадження не здобуто.

Отже, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України кримінальних правопорушень була предметом розгляду при постановленні вищезгаданих ухвал щодо підозрюваного ОСОБА_4 та підтверджувалась дослідженими доказами та сукупністю фактичних даних, які містяться у цих доказах, і в свою чергу була достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя зазначає, що за своїм змістом повідомлена ОСОБА_4 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при її врученні слідчим були дотримані вимоги ст. 278 цього Кодексу, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання у тому, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Викладені в повідомленні про підозру фактичні обставини із посиланням на відповідні докази, свідчать про можливу причетність ОСОБА_4 до одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Приймаючи судове рішення слідчий суддя бере до уваги і те, що на цьому етапі досудового розслідування слідчий суддя має право оцінювати докази з точки зору їх належності та достатності для висунутої особі підозри і не вправі оцінювати їх з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення у виді вироку, і жоден доказ не має наперед встановленої сили,у тому числі не вправі оцінювати докази на предмет їх допустимості.

При цьому, слідчий суддя вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази, - дають обґрунтовані підстави вважати про імовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому діянь.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри внаслідок «завищення» кваліфікації діянь підозрюваного не є підставою для скасування повідомлення про підозру, оскільки розглядаючи скаргу на повідомлення про підозру, слідчий суддя не вправі вирішувати питання про наявність чи відсутність в діях підозрюваної особи складу кримінального правопорушення, належність та допустимість доказів та інші питання, які підлягають з`ясуванню та оцінці судом під час розгляду кримінального провадження по суті, а повинен лише перевірити дотримання слідчим, прокурором під час повідомлення про підозру вимог ст.ст.276-278 КПК України.

Крім того, згідно з ст. 36 та 40 КПК України, дізнавач та слідчий з прокурором є процесуально незалежними і на власний розсуд забезпечують організацію проведення ефективного досудового розслідування. Отже мають право на власний розсуд встановлювати кваліфікацію вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на умовах змагальності.

Таким чином, позбавляти сторону обвинувачення права на відстоювання власної версії подій є незаконним.

Передчасне скасування підозри призведе до дискреції повноважень слідчого/прокурора, а отже унеможливить сторону обвинувачення реалізувати своє право на змагальність на стадії судового розгляду (постанова ККС ВС від 05.04.2023, справа № 188/1146/22, провадження № 51-176 км 23).

Наведене також узгоджується з практикою застосування Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 серпня 2022 року (справа № 757/61433/21-к, провадження № 51-372 км 22) та від 05 липня 2022 року (справа № 757/27041/21-к, провадження № 51-3781 км 21, від 14 лютого 2023 року (справа №405/680/22). При цьому кримінальний процесуальний закон не містить правових підстав для втручання до повноважень чи обов`язків слідчого/прокурора.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, законні підстави для скасування повідомлення про підозру відсутні, відтак скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру, в рамках кримінального провадження №0000175, за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1