УХВАЛА

11 грудня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000193 від 23.01.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту. Також, подав клопотання про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком на 60 діб. Прокурор зазначає, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191 КК України. Необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо обвинуваченого прокурор доводить необхідністю запобігання ризикам передбачених п. 1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник - адвокат ОСОБА_5 щодо призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 щодо призначення справи до судового розгляду не заперечували. Просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу.

До початку судового розгляду Рівненською обласною радою подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків), завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні зясувати, чи є домашній арешт під час судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.

Натомість, у судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту прокурором не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В обґрунтування клопотання, як на підставу обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

У відповідності до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, суд зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, та особу підозрюваного, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Разом з тим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 не порушував умови запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, беручи до уваги попередні явки до суду, те, що останній має постійне місце проживання, раніше не судимий, його вік.

Проаналізувавши доводи прокурора, станом на час розгляду клопотання суд вважає, що ризики, визначені в ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому до обвинуваченого ОСОБА_6 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Кримінальне провадження підсудне Рівненському міському суду Рівненської області, підстав для його закриття та зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, отже провадження може бути призначене до судового розгляду.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства і таку позовну заяву слід прийняти до розгляду в межах даного кримінального провадження. З урахуванням вимог ст. ст. 61, 62 КПК України у зв`язку з пред`явленням у даному кримінальному провадженні цивільного позову, обвинувачену ОСОБА_4 слід визнати цивільним відповідачем, а потерпілого Рівненську обласну раду цивільним позивачем.

Керуючись ст.ст. 128, 177, 178, 179, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження 0000193 від 23.01.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області (м. Рівне, вул. Шкільна, 1) на 14 год. 00 хв. 20 січня 2025 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Прийняти до розгляду по даному кримінальному провадженню цивільний позов Рівненської обласної ради до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків), завданої вчиненням кримінального правопорушення.

У задоволенні клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання терміном на два місяці з 11 грудня 2024 року по 11 лютого 2025 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому віна проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних державних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії даної ухвали з 11 грудня 2024 року по 11 лютого 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1