У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/13113/24

№ 1-кп/183/2229/24

30 грудня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001466 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , відряджений до військової частини НОМЕР_2 для проходження базової загальновійськової підготовки, у військовому званні «солдат», раніше судимого:

1) 27.07.1999 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.140, ч.2 ст.206, ст.44, ст.42 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання покарання на 1 рік, штраф 170 грн.;

2) 16.07.2001 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ч.3 ст.142, ст.44, ст.42 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст.43 КК України частково приєднано покарання по вироку від 27.07.1999 року, загальний строк 3 роки 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 04.03.2003 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяця 1 день;

3) 27.01.2004 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.289, ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано покарання по вироку від 16.07.2001 року, остаточно визначено покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 30.12.2008 року умовно-достроково на 3 місяці 12 днів;

4) 19.08.2010 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

5) 18.02.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 п.2,3,4 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки. 23.07.2013 року відмінено звільнення від відбуття покарання від 18.02.2013 року, і направлено для відбуття покарання строком на 5 років позбавлення волі;

6) 17.04.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст.190, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

7) 24.06.2014 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого за вироком від 17.04.2014 року, до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

8) 31.07.2014 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.190, ч.3 ст.15, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України поглинуто невідбуте покарання за вироком від 24.06.2014 року та призначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 28.04.2016 року по відбуттю строку покарання;

9) 12.06.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;

10) 26.02.2020 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

11) 03.04.2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.190, ч.ч.3, 4 ст.358 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

12) 11.06.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2. ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1,4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

13) 10.11.2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 України до покарання у вигляді 3 років 1 у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 18.05.2022 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2024 №16 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_3 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця-снайпера 6 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, солдат ОСОБА_3 , в розумінні вимог ст. ст. 18, 19, 22, 401, диспозиції ст. 407 КК України, є військовослужбовцем, тобто суб`єктом вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про несення військової служби у час воєнного стану.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.01.2024 №17 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_3 відряджено до військової частини НОМЕР_2 для проходження курсів підготовки військовослужбовців рядового та сержантського складу з 18.01.2024.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19.01.2024 №21 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_3 зараховано на котлове забезпечення до 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2024 №46 (по стройовій частині) військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 з 12.02.2024 вибув для лікування до військової частини НОМЕР_4 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 15.02.2024 №48 (по стройовій частині) військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 який з 12.02.2024 вибув на стаціонарне лікування до військової частини НОМЕР_4 , визнано таким, що 12.02.2024 переведений на стаціонарне лікування до КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР.

Так, солдат ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу на посаді стрільця-снайпера 6 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , будучи відрядженим до військової частини НОМЕР_2 для проходження базової загальновійськової підготовки, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 14 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу (базову загальновійськову підготовку) у військовій частині НОМЕР_2 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), після закінчення лікування у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» ДОР, у якій ОСОБА_3 перебував з 12.02.2023 по 20.02.2024, згідно направлення лікаря №141 від 12.02.2024 та наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.02.2024 №46 (по стройовій частині), 21.02.2024 о 08:00 год. не з`явився вчасно з лікувального закладу без поважних причин до військової частини НОМЕР_2 поблизу АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, та був незаконно відсутній на службі до 24.05.2024, коли ОСОБА_3 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 , внаслідок чого кримінальне правопорушення було припинено.

Таким чином, 21.02.2024 військовослужбовець ОСОБА_3 не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_2 поблизу АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), та був відсутній на військовій службі до 24.05.2024 по момент з`явлення до військової частини НОМЕР_1 .

Таком чином, дії солдата ОСОБА_3 , кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, тривалістю понад три доби.

В судовому засідання обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з його бажанням продовжувати військову службу у військовій частині НОМЕР_5 , командир якої надав згоду на зарахування його до цієї військової частини.

Захисник підтримав заявлене клопотання обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з його бажанням продовжувати військову службу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим вперше.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив своє бажання продовжувати військову службу в військовій частині НОМЕР_5 .

Письмовою згодою № 20021 від 24.12.2024 р. командир військової частини НОМЕР_5 надав свою згоду на подальше проходження військової служби обвинуваченому в цій військовій частині.

На підставі викладеного, враховуючи те, що обвинувачений вперше вчинив злочин, передбачений ст. 407 КК України добровільно звернувся до суду з клопотанням про свій намір повернутися до місця служби для продовження проходження військової служби, та за наявності згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. У зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід ОСОБА_3 обраний у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 5 ст.401 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд,

постановив:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001466 від 18.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України - закрити.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_5 після набрання цією ухвалою законної сили невідкладно прийняти ОСОБА_3 на військовій службі у військову частину НОМЕР_5 .

Зобов`язати ОСОБА_3 не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_5 для продовження проходження військової служби.

Запобіжний захід ОСОБА_3 обраний у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1