Справа № 621/499/25
Пр. № 1-кп/621/176/25
ВИРОК

Іменем України

10 квітня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за відсутності потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000004 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Жовтневе Близнюківського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , судимий: вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21 серпня 2022 року за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; звільнений від покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України на строк 3 (три) роки,

у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

1. 02 січня 2025 року у період часу з 15:00 до 17:00 години, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-ІХ, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-ІХ, від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ, від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ, від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ, від 06 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ, від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ), продовженого Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-ІХ, з 05:30 години 10 листопада 2024 року на 90 діб, ОСОБА_4 перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , фактичним власником якоє є ОСОБА_5 , де у нього виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні зазначеного вище будинку, маючи вільний доступ до другої його половини, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ключем, які йому надала потерпіла ОСОБА_5 , відкрив замок на вхідних дверях будинку, пройшов до спальної кімнати, звідки шляхом вільного доступу, таємно, протиправно, з корисливих мотивів з шафи викрав грошові кошти належні ОСОБА_5 у сумі 40 000 грн. та 100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ, станом на 02.01.2025 складає 4100 грн. 97 к., після чого покинув місце злочину та розпорядився грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 44100 грн. 97 к.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та показав суду, що з 2022 року проживав у частині будинку АДРЕСА_2 , що належить його колишній цивільній дружині ОСОБА_5 . Остання надала йому притулок, забезпечувала харчуванням в свою чергу він допомагав ОСОБА_5 по господарству. Однією сім`єю вони не проживали, мешкали в різних частинах домоволодіня, однак він мав доступ до частини будинку ОСОБА_5 , бачив де ОСОБА_5 зберігає грошові кошти, мав ключ від будинку та топив плиту коли остання була на роботі. 02 січня 2025 року коли ОСОБА_5 поїхала на роботу він зайшов до її будинку де з шафи спальної кімнати вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 40000 грн. та 100 доларів США, частину яких витратив на спиртні напої, поїздку на таксі до м. Златопіль, тощо. Повернувшись додому зрозумів, що ОСОБА_5 , виявила крадіжку коштів, викликала поліцію після чого він повернув їй залишок у сумі 24000 грн та 100 доларів США.

З приводу вчинених нею дій жалкує, щиро розкаялася.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 , є винуватим у таємному викраденні чужого майна в умовах воєнного стану, і його дії суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким злочином;

- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття, що виявилося у критичній оцінці вчиненого кримінального правопорушення;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу обвинуваченого, якаий раніше судимий вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21 серпня 2022 року за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; звільнений від покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального кодексу України на строк 3 (три) роки; під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував; скарг за місцем фактичного проживання у відношенні нього не надходило; не працює, не одружений.

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив даний злочин в період іспитового строку, відповідно до вироку Зміївського районного суду Харківської області від 31 серпня 2022 року, тому, вірним є призначення обвинуваченому покарання за правилами статті 71 Кримінального кодексу України.

З метою забезпечення виконання вироку, а також наявність ризиків, передбачених статтями 177-178 Кримінального процесуального кодексу України, суд вбачає підстави для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , у виді цілодобового домашнього арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з моменту фактичного затримання.

Зарахувати у період відбутого покарання строк перебування ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом, починаючи з 05 лютого 2025 по 05 квітня 2025 виходячи з співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Застосований щодо речових доказів арешт на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 07.04.2025, належить скасувати.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначеного за даним вироком, приєднати 2 місяці, що є частиною не відбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначеного за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 31 серпня 2022 року за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України, і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 обрати запобіжний захід домашній арешт із забороною цілодобово залишати місце проживання по АДРЕСА_2 .

Після набрання вироком законної сили затримати, взяти під-варту ОСОБА_4 та доставити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Зарахувати у строк відбутого покарання термін перебування ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом, у період з 05 лютого 2025 року по 05 квітня 2025 року виходячи з співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 07 січня 2025 арешт тимчасового вилученого майна.

Речові докази: 27 купюр номіналом 500 гривень, з наступними серією та номером: СЕ 7350566; ЕП 7473238, ЗН 9362883, ВЕ 2683816, ЄН 4293155, ЗЛ 3265073, ЕР 8335666, ЕР 2992357, ЄП 7473239, ВТ 1891933, ВУ 0194328, АВ 3700352, АЕ 9872550, ВС 2235879, ГМ 8729124, АВ 2188018, ЕА 9354860, ЄД 3362382, АВ 5376696, ЄД 3362381, ЗД 7118222, ЛЗ 4761285, ФЖ 0213379, ХА 6850563, АН 8184894, ВТ 9016450, ВУ 8973030; -10 купюр номіналом 1000 гривень, з наступними серією та номером: ЕБ 9559766, АМ 5091669, ГР 4089524, ГМ 3104432, БР 9597220, НН 6443687, АП 3808918, АЗ 8740522, ГР 8030799, АТ 4554749; -3 купюри номіналом 100 гривень кожна, з наступними серією та номером: АГ 5232487, ЗА 8115852, ЕЕ 4301065; -3 купюри номіналом 50 гривень кожна, з наступними серією та номером: ЕВ 5898869, АД 5633151, ЕВ 5016036; -1 купюра номіналом 100 доларів СІЛА серії БВ № 12677126 А В2, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - вважати їй повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: