справа № 208/2937/25
провадження № 1-кс/208/1220/25
УХВАЛА

19 березня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого першим заступником керівника Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000148 від 02.02.2025 року відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2025 року, приблизно о 12 год. 20 хв., ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України, перебуваючи на ділянці місцевості біля житлового будинку №18, розташованого по вулиці Родинська, м. Покровськ, Донецької області, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95 ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що метамфетамін с психотропною речовиною, обіг якої обмежено, діючи умисно, незаконно, збув оперативному покупцю ОСОБА_8 , до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», рідину масою 4,9810 г, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, маса якої складає 0,0239 г., отримавши за це від оперативного покупця ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному збуті психотронних речовин, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 цього Кодексу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Крім того, 16 березня 2025 року, приблизно о 11 год. 20 хв., ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 КК України, перебуваючи на ділянці місцевості біля житлового будинку №18, розташованого по вулиці Родинська, м. Покровськ, Донецької області, в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60-95 ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторний збут психотропних речовин, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що метамфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, діючи умисно, незаконно, повторно збув оперативному покупцю ОСОБА_8 , до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», рідину яка у своєму складі містить психотронну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, отримавши за це від оперативного покупця ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 2500 гри.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 309 цього Кодексу, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16.03.2025 о 13.31 год., ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень.

17.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначила, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 , просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід домашній арешт за адресою його проживання у м.Покровськ, оскільки має доглядати за хворою на цукровий діабет матір`ю. Сам він є особою з інвалідністю ІІІ групи. Також вказав, що не має наміру переховуватись і співпрацює зі слідством.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора і просив обрати відносно ОСОБА_4 домашній арешт за місцем мешкання матері,яка є особою похилого віку, та хворіє. Домашній арешт дасть змогу підозрюваному доглядати за нею.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , від 03.02.2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 від 04.02.2025, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 04.02.2025, протоколами огляду грошових купюр від 22.01.2025 та 16.03.2025, протоколами огляду покупця від 22.01.2025 та 16.03.2025, протоколами огляду речей від 22.01.2025 та 16.03.2025, та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_4 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Красноармійськ, Донецька область;

- проживає за адресою: АДРЕСА_1 у домоволодінні свого рідного брата разом з матір`ю;

- неодружений, має на утриманні матір похилого віку;

- його рідний брат проживає у м. Покровськ;

- освіта середня;

- офіційно не працевлаштований;

- раніше судимий 23.01.2025 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

- не має у власності рухомого та нерухомого майна, а також вкладів у банках.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- ризик переховування від органу досудового розслідування та / або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років. Загроза реального відбуття можливого покарання у виді позбавлення волі з високою ймовірністю спонукатимуть його до переховування від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності;

- ризик незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний може негативно впливати на свідків, яким він пропонував купити у нього психотропні речовини, покази яких в подальшому будуть основоположними для доведення винуватості останнього перед судом, може вчиняти спроби незаконного впливу на вказаних свідків, зокрема шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показів у судовому провадженні, а це, у свою чергу може призвести до уникнення підозрюваним законного справедливого покарання;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 є особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень, є засудженим 23.01.2025 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України і знов підозрюється у вчиненні умисного злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних речовин.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, підозрюваним та його захисником, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрюваний не має постійного достатнього джерела доходів, нерухомого чи рухомого майна, вкладів у банку, офіційно неодружений, схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 зареєстрований та фактично мешкає в м. Покровськ Донецької області, що перебуває в зоні бойових дій, у зв`язку з чим контроль за дотриманням домашнього арешту є неможливим. Відсутність стабільного зв`язку та належних умов для моніторингу унеможливлює ефективний нагляд, а перебування правоохоронців у цій зоні створює загрозу їхньому життю. Таким чином, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неприйнятним.

Тому, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застави.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Сума застави повинна відповідати реальному майновому стану особи та тяжкості злочину.

Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Високі застави створюють бар`єри для осіб, порушуючи рівність і справедливість. Менш заможні люди можуть не мати змоги ефективно захищатися, необґрунтовано перебуваючи під вартою.

Встановлення надто великого розміру застави відсуває на другий план досягнення його мети забезпечення процесуальної поведінки особи, зокрема забезпечення явки підозрюваного чи обвинуваченого.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: Суд повторює, що гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування збитків, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому його суму необхідно оцінювати головним чином «з огляду на обвинуваченого, його активи та його стосунки з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, залежно від можливого ступеня впевненості в тому, що перспектива втрати забезпечення або дії проти поручителів у разі його неявки на судовий розгляд буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його боку сховатися.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: Сума застави повинна бути визначена, враховуючи характеристику обвинуваченого, його активи та взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку порушення процесуального обов`язку, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас має враховуватися наявність грошових засобів у обвинуваченого.

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , з визначенням розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого першим заступником керівника Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходуу рамках кримінального провадження № 0000148 від 02.02.2025 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП «№4» строком 60 днів, а саме з 16.03.2025 року по 14.05.2025 року включно.

Відповідно до норм ч.5 ст.182, ч. 4 ст.183 КПК України, визначити ОСОБА_4 розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120,00 гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора, слідчого;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками.

Строк виконання покладених обов`язків 2 (два) місяці.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19.03.2025 року о 08:20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1