В И Р О К

іменем України

17 березня 2025 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000021 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лозова Харківської області, є громадянином України, має вищу освіту, одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у кримінальному проступку, передбаченому частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

07 лютого 2025 року близько 18:00 години в с. Борова Чугуївського району Харківської області по вулиці Рашкатанівській ОСОБА_5 , маючи раптово виниклий умисел на незаконне проникнення до іншого володіння особи, діючи на порушення вимог статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла чи іншого володіння особи, без дозволу власника ОСОБА_4 переліз скрізь металеві секції паркану та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 .

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні незаконного проникнення до житла визнав у повному обсязі та показав, що дійсно, за вказаних вище обставин проник на територію домоволодіння ОСОБА_4 , яку вважав причетною до вбивства собаки його знайомої, та з якою намагався поговорити з метою з`ясування цих обставин. Однак ОСОБА_4 йому двері не відчинили, у них виник конфлікт, після чого прибули працівники поліції.

У вчиненому кримінальному проступку щиро розкаявся, просив пробачення у потерпілої, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_5 , його винуватість в інкримінованому йому кримінальному проступку у повному обсязі підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_5 приходив ще удень, але вона не бажала ніякої розмови. Потім він прийшов ввечері, світив ліхтарем у вікно кухні. Вказані обставини спонукали її зателефонувати дочці і сестрі. Потім приїхала дочка з дітьми та родичами. Після приїзду усіх родичів вона вийшла з будинку, онуки сестри тримали обвинуваченого, який був п`яний, щоб не втік до приїзду поліції.

Відомостями заяви ОСОБА_4 від 07.02.2025, копії технічного паспорта на житловий будинок, копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.05.1999, підтверджується, що ОСОБА_4 повідомила про незаконне проникнення ОСОБА_5 до території належного їй домоволодіння АДРЕСА_3 (а. п. 28, 32-34).

Факт перебування обвинуваченого ОСОБА_5 на території домоволодіння АДРЕСА_3 , підтверджується відомостями графіку чергувань особового складу сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, відеозаписом з боді камери № 30 працівника ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, що перебував на чергуванні (а. п. 40-42).

Оцінивши докази, досліджені під час судового розгляду, які є належними, допустимими, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_5 є винуватим у незаконному проникненні до іншого володіння особи, і його дії суд кваліфікує за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України.

Під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є кримінальним проступком;

- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого кримінального правопорушення, а також сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини;

- обставину, що обтяжує покарання, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а. п. 47), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінеті не перебував (а. п. 45, 46, 48).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, обставини, що обтяжує покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 162 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у кримінальному проступку, передбаченому частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одну тисячу сімсот) грн 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1