Провадження № 1-в/127/546/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 про встановлення нової дати початку відбуття покарання -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 про встановлення нової дати початку відбуття покарання із врахуванням ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2021. Оскільки вказаною ухвалою йому було перераховано один день попереднього ув`язнення за два дні відбуття покарання, де зазначено, що відповідно до анкети арештованого його було затримано 02.05.1999, а не 13.05.1999, як було визначено вироком Тернопільського обласного суду від 21.09.2000. У зв`язку з чим просить постановити нове рішення, яким визнати 02.05.1999 початком відбуття покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засідання подану ним заяву підтримав та просив суд її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в заяві та з врахуванням ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2021, в якій зазначено, що початок строку відбування покарання йому зараховано з 02.05.1999.

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що заява обґрунтована та просив суд її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що жодних підстав для задоволення заяви засудженого не має, так як анкета арештованого не є процесуальними документом, а протокол обшуку затриманого складено 13.05.1999.

Заслухавши пояснення засудженого, враховуючи думку захисника та прокурора, дослідивши матеріали особової справи та клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.п. 2, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній засуджений вироком Тернопільського обласного суду від 21.09.2000 року за ст. 69, п.п. «а», «г», «і» ст. 93, ч. 1 ст. 222, ч. 1 ст. 229-6, ст. 42, КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі у ВТК суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з 13.05.1999.

Ухвалою Верховного Суду України від 12.12.2000 року вирок щодо ОСОБА_5 в частині засудження його за ч. 1 ст. 222 КК України скасовано і справу в цій частині на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, за відсутністю складу злочину, закрито. В решті вирок щодо ОСОБА_6 за ст. 69, п.п. «а», «г», «і» ст. 93, ч. 1 ст. 229-6 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, залишено без змін.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2017 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк покарання, призначеного вироком Тернопільського обласного суду від 21.09.2000 року, строк попереднього ув`язнення з 13.05.1999 року по 12.12.2000 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2021 зараховано засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання, призначеного вироком Тернопільського обласного суду від 21.09.2000 року, строк попереднього ув`язнення з 02.05.1999 року по 12.05.1999 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, початок строку відбування покарання.

Засуджений просить визначити початком строку відбування покарання саме 02.05.1999, посилаючись у своїй заяві на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2021 та на анкету арештованого, яка міститься в матеріалах особової справи, в якій зазначено, що ОСОБА_5 був арештований 02.05.1999.

Однак враховуючи, що в анкеті арештованого не зазначено, з яких саме підстав було затримано ОСОБА_5 та згідно відповіді на запит з ГУНП Тернопільської області надати інформацію, з якого часу громадянин ОСОБА_5 перебував в ІТТ Теребовлянського РВ на даний час являється не можливим, так як службова документація ізолятора тимчасово тримання за 1999 рік знищена, тому підтвердити обставини викладені в заяві засудженого, а саме факт затримання 02.05.1999 в межах даного кримінального провадження, на даний час не можливо.

З приводу ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2021, якою було зараховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , тобто час перебування під вартою та затримання, а саме період з 02.05.1999 року по 12.05.1999 року включно із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), суд зазначає, що даною ухвалою не встановлювалось, в межах якого кримінального провадження ОСОБА_5 перебував під вартою під час зарахування строку попереднього ув`язнення, тому це рішення не може бути підставою для встановлення нової дати початку відбування покарання.

Також, в матеріалах особової справи наявний протокол обшуку затриманого по підозрі в скоєнні злочину від 13.05.1999 та протокол затримання підозрюваного від 13.05.1999, що є підставою вважати, що вироком Тернопільського обласного суду від 21.09.2000 початок строку відбування покарання визначено вірно, а саме з 13.05.1999.

Інших доказів, які б оспорювали визначений вироком суду початок відбування покарання, саме з 13.05.1999 в межах даного кримінального провадження, в матеріалах особової справи відсутні та учасниками розгляду заяви надані не були.

Отже, заява засудженого ОСОБА_5 про визначення нової дати початку відбуття покарання суперечить нормам чинного законодавства, оскільки суд не може з власної ініціативи встановлювати нову дату початку відбування покарання без належних на те доказів та всупереч вимогам закону.

Враховуючи вищезазначені обставини в їх сукупності, суд приходиться до висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 про визначення нової дати початку відбуття покарання, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 374, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяву засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 про встановлення нової дати початку відбуття покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: