Провадження № 1-кс/202/7867/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 16.10.2024 клопотання старшого слідчого відділу РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу РЗЗС СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000474 від 16.10.2024 .

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається що, Відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000474 від 16.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч.4 ст.190 КК України, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку вересня 2024 року у потерпілої ОСОБА_5 , виник штучний конфлікт майнового характеру з ОСОБА_4 , нібито потерпіла повинна була надати грошові кошти останньому. В свою чергу ОСОБА_4 здійснював психологічний тиск та погрожував застосуванням насильства відносно потерпілої, так як остання не визнавала виниклі зобов`язання перед ОСОБА_4 та не мала наміру на їх виконання.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10 жовтня 2024 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом Audi A5, чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2021 року випуску, котрий на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме вчинене за попередньою змовою групою осіб. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 залучає до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 на що останній надав свою згоду тим самим вступив в злочинну змову з ОСОБА_4 , спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом та останні розподілили між собою ролі з метою вчинення кримінального правопорушення.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 10 жовтня 2024 року, ОСОБА_6 згідно відведеної йому ролі, виконуючи вказівку співучасника злочину ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до потерпілої ОСОБА_5 за допомогою психологічного тиску, діючи умисно, з корисливих мотивів,за попередньою змовою групою осіб, не маючи на нього ані дійсного, ані передбачуваного права на користування і керування даним автомобілем, всупереч волі власника, усвідомлюючи протиправність своїх дій забрав у потерпілої ОСОБА_5 ключи від належного їй автомобіля.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_6 передав ключі від зазначеного автомобіля співучаснику злочину ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 діючи умисно, всупереч волі власника вилучили автомобіль потерпілої, котрий перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Генерала Пушкіна біля буд. 1, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме: автомобілем марки Audi A5, чорного кольору, д.н.з НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , 2021 року випуску.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , пересуваючись на викраденому транспортному засобі з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, тим самим, своїми умисними злочинними діями спричинили потерпілій майнову шкоду, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

12.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

12.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

В подальшому 12.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 189 КК України.

В той же час, після проведення рядку обшуків, 12.11.2024 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, за фактом виявлення шахрайських дій, які вчиняються із використанням комп`ютерної техніки.

12.11.2024, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2024, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено:

ноутбук марки «НР» моделі 15-dw1015ua, SN # CND 0376XNK, в якому може міститись інформація провчинення шахрайських дій кол-центру, осіб які ним користувалися та пот ерпілих осіб, яким заподіяна шкода;

відеореєстратор марки «Hikvision», SN: 229457033, в якому міститься інформація осіб, які спілкуються з ОСОБА_7 та можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень.

Постановою слідчого від 13.11.2024 вилучене майно, в порядку ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки вони є матеріальним об`єктом, який міг зберегти на собі сліди вчинення злочину та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення речових доказів.

Враховуючи, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки зберігає та несе в собі сліди скоєного правопорушення, відомості, які у ньому зберігаються можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування; відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України; постановою слідчого були визнані речовими доказами, для їх збереження як речових доказів слід застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Зважаючи на завдання арешту майна та кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вилучене, з метою забезпечення його збереження як речового доказу, що є розумним та співрозмірним обмеженню права власності та завданням кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно, вилучене за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

-ноутбук марки «НР» моделі 15-dw1015ua, SN # CND 0376XNK

-відеореєстратор марки «Hikvision», SN: 229457033,

із забороною їх відчуження, розпорядження та користування, з метою забезпечення збереження як речових доказів у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000474 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, ч.4 ст.189, ч. 3 ст. 289, ч.4 ст.190 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1