1Справа № 335/817/25 1-кп/335/520/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 березня 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду № 7 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, б. 107-Б, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 17 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Люцерна Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, 2016 року народження, із професійно-технічною освітою, працюючого трактористом «Зеленьгосподар», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з угодою про визнання винуватості від 24 січня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок за таких обставин.

16.01.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16 годин 15 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» без мети збуту, діючи всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, у невстановлених досудовим слідством місці та способі, придбав зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, який ОСОБА_4 шляхом привласнення знайденого незаконно придбав психотропну речовину «PVP», та поклав до лівої кишені штанів, де став незаконно зберігати при собі, без мети збуту.

Після цього, продовжуючи реалізовувати умисел, 16.01.2025 ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі придбану психотропну речовину, проїжджав поблизу з будинком № 3 по вулиці Миру в місті Запоріжжі, де був зупинений працівниками поліції, та в ході проведення огляду місця події, в період часу з 16 години 17 хвилин до 16 години 25 хвилин 16.01.2025, добровільно видав зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, у складі якої відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-25/1507-НЗПРАП від 21 січня 2025 року, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1 феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого склала 0,25294 г (в перерахунку на основу).

«PVP (1 феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, належить до категорії психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, що кваліфікується як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

24.01.2025 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен останній понести у вигляді 1 року пробаційного нагляду.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити й призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди є добровільною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, підзахисний повністю розуміє наслідки її укладення та невиконання, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при ухваленні рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Також судом встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, а саме: кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків; характер і ступінь тяжкості підозри; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду та викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття); відсутність обтяжуючих покарання обставин; відомості про особу ОСОБА_4 , відсутність судимостей; те, що останній на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Водночас, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які застосовуватимуться до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 та призначення узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду.

Суд, визначаючи обсяг обов`язків, що покладаються на засудженого до пробаційного нагляду, виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 591 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

За нормою ч. 2 цієї статті суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені ч. 2 ст. 591 КК України, що відповідатиме узгодженому сторонами покаранню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що в кримінальному провадженні було проведено судово-хімічну експертизу за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» (висновок експерта № СЕ-19/108-25/1507-НЗПРАП від 21.01.2025), і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати розміром 1 591,80 грн на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати з ОСОБА_4 .

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 січня 2025 року, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000022 від 17 січня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 591 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні розміром 1 591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одну) грн 80 коп.

Речові докази:

один полімерний сейф-пакет пакет № 6325658 в якому перебуває речовина (об`єкт) масою 0,31929 г (містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP) з первинним упакуванням, - знищити;

диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом слідчої дії поблизу з будинком № 3 по вул. Миру в м. Запоріжжі, від 16.01.2025 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1