Справа № 357/8458/23
У Х В А Л А

30.01.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001191 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 , захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

На розгляд Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00001191 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акту як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Клопотання мотивує тим, що всупереч вимогам п.2 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті невірно зазначено анкетні дані обвинуваченої, зокрема, по батькові, а саме зазначено « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_3 ».

Крім того, при викладені формулювання обвинувачення орган досудового розслідування не тільки посилається на документи, як на письмові докази (наказ Міністерства юстиції України від 16.11.2022 № 298377 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_3 », акт за наслідками проведеної перевірки, накази Мін`юсту від 01.08.2022 № 3203/5, 26.05.2022 № 2104/5), а фактично надає суду вказані вище документи, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, до початку судового розгляду кримінального провадження, інтегрувавши їх у обвинувальний акт, по суті розкриває сутність означених доказів обвинувачення, що суперечить вимогам ч.4 ст.291 КПК України, та у свою чергу свідчить про порушення принципів неупередженості суду і безпосередності дослідження судом доказів, що за переконанням сторони захисту, є неприпустимим.

При складанні обвинувального акту прокурором в порушення положень п.5 ч.2 ст. 291 КПК України не конкретизовано в чому саме обвинувачуються ОСОБА_3 не повною мірою розкрита суб`єктивна сторона (взагалі не обґрунтовано наявність спеціальної мети (отримання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб) та корисливого мотиву у діяннях ОСОБА_3 ) та об`єктивна сторона вчиненого злочину (в обвинувальному акті не зазначено, які саме діяння полягали у зловживанні особою своїми повноваженнями, які їй надані у зв`язку із здійсненням професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, не конкретизовано в чому виявилися тяжкі наслідки, а також не зазначено причинний зв`язок між діяннями та наслідками), що в свою чергу унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, і, безперечно, порушує право обвинуваченої на захист, яке гарантується кожній особі приписами п.«с» ч. З ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої імплементовані у ст. 20 КПК України.

Невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та відсутність формулювання обвинувачення, унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала позицію захисника.

Прокурор просив у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. З приводу неналежного формулювання обвинувачення зазначає про те, що захист просить суд вийти за межі питань, які відповідно до ст. 314 КПК України є предметом підготовчого судового засідання. Обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченої. При цьому вказує на те, що прокурор має право викладати формулювання обвинувачення у такий спосіб, який вважає доцільним у кожному конекретному випадку.

Щодо помилки у обвинувальному акті у прізвищі обвинуваченої, вважає технічною помилкою, несуттєвою, яка не може бути підставою для поверення обвинувального акту.

Вважає необгрунтованими твердження захисника про посилання на докази в обвинувальному акті, оскільки в обвинувальному акті викладались фактичні обставини вчиненого правопорушення

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, потерпілого, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно зазначеної норми, суд може повернути обвинувальний акт прокурору, виключно у випадку, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

Вимоги, які висуваються до обвинувального акта, визначені у ст. 291 КПК України.

Згідно п. 2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема: анкетні дані кожногообвинуваченого; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний процесуальним прокурором і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування, що містить перелік проведених процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень тощо.

В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченим, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При цьому, суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкременується обвинуваченій.

Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовного кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формою.

При цьому судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Зазначення в обвинувальному акті по батькові обвинуваченої « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 », розцінюється судом як технічна описка, яка може бути усунута в ході судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта, серед іншого, додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Доводи сторони захисту на те, що посилаючись в обвинувальному акті на наказ Міністерства юстиції України про проведення камеральної перевірки, акт за наслідками камеральної перевірки, накази Мін`юсту, сторона обвинувачення фактично надає суду вказані документи суд вважає безпідставними, оскільки на виконаня вимог ч. 4 ст. 291 КПК України прокурором було додано до обвинувального акту лише реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання копії обвинувального акту обвинуваченою та її захисником. Сама по собі обставина посилання у обвинувальному акті на вказнані документи не є істотним порушенням вимог КПК України та не слугує безумовною підставою для поверненя обвинувального акту прокурору.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що в клопотанні сторони захисту не наведено істотних невідповідностей обвинувального акту вимогам Кримінального процесуального кодексу України, які б перешкоджали призначенню його до судового розгляду. Тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись статтями 291, 314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № № 00001191 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 09:45 год 03.02.2025.

Суддя ОСОБА_9