19 грудня 2024 року м. Хмельницький
У обґрунтування клопотання зазначає, що 23.07.2024 року слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль на належний ОСОБА_3 автомобіль марки та моделі «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , яким, на момент вчинення ДТП, керував ОСОБА_4 .
За твердженням представника власника транспортного засобу, у межах кримінального провадження проведений його огляд та отримані відповідні висновки експертів. Автомобіль необхідний ОСОБА_3 для користування.
ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву,у якій просив проводити розгляд без його участі та в якій висловився проти скасування арешту у зв`язку із тим, що у вказаному кримінальному провадженні не проведені усі необхідні слідчі дії щодо арештованого майна.
Дослідивши клопотання і долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що 0.07.2024, близько 23 год., водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул.Шевченка, зі сторони Старокостянтинівського шосе в напрямку вул.Свободи, в м.Хмельницькому, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вул.Шевченка, у невстановленому для цього місці, з ліва на право, відносно напрямку руху автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 . В наслідок ДТП, пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, у вигляді перелому скроневої кістки з субдуральною гематомою, госпіталізований в нейрохірургію КНП «Хмельницька міська лікарня» ХМР. ІНФОРМАЦІЯ_1 о 22 год. 30 хв. ОСОБА_6 помер у реанімаційному відділенні КП ХМЛ.
За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів.
Розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість (необґрунтованість) накладеного арешту та наявність (відсутність) підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник.
Як вбачається із змісту ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.07.2024 слідчий суддя визнав можливим застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, враховуючи можливість забезпечення належного збереження визначеного майна, яке є речовим доказом, оскільки, згідно із постановою слідчого, вилучений транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні як такий, що відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На теперішній час досудове розслідування не закінчене, транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні та не втратив його ознаки, характерні для дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідальність за збереження речового доказу несе уповноважена особа за його зберігання, а тому аргументи про те що проведений огляд та експертиза автомобіля можуть слугувати підставою для скасування арешту.
Слідчий суддя зауважує, що відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
У силу ч.2 ст.28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що у межах вказаного кримінального провадження не встановлено зволікання із проведенням слідчих чи процесуальних дій та стороною захисту ініційоване проведення ще однієї експертизи для повноти та об`єктивності досудового розслідування.
Зважаючи на те, що арештоване майно має статус речових доказів у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за можливе для забезпечення об`єктивності розслідування у кримінальному провадженні та для проведення слідчих дій у розумні строки зберегти у розпорядженні сторони обвинувачення указаний транспортний засіб.
Отже, наявна подальша необхідність його арешту в цілях кримінального провадження, що з урахуванням усіх встановлених обставин, виправдовує застосування арешту.
Крім того, накладення арешту на майно на цій стадії кримінального провадження не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники і обмежуються у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.
З огляду на наведене, відсутні підстави для задоволення клопотання.
Керуючись ст.ст. 110, 174 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя