Справа №705/5089/16-к
1-кп/705/37/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 07.04.2016 року, близько 13.00 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через загорожу проник на охоронювану територію військової частини НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 , де на складському приміщенні помітив 2 металевих дверей, загальна вартість яких згідно висновку експерта № 3401/24-21 від 11.12.2024 могла складати 1212 гривень 00 копійок, якими він вирішив заволодіти. З цією метою ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужої власності, зняв з петель двоє металевих дверей, що належать військовій частині НОМЕР_1 та витягнув їх за територію військової частини, де з метою їх таємного викрадення повантажив до автомобіля «Nissan Sunny» д.н.з. НОМЕР_2 . Однак в цей час ОСОБА_4 був помічений та зупинений військовослужбовцями вище вказаної військової частини, внаслідок чого ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі, чим попередньо заподіяв військовій частині НОМЕР_1 матеріальної шкоди на суму 1212 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням до сховища.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку із декриміналізацією вказаного кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Прокурор не заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Вислухавши думку обвинуваченого, його захисника, прокурора, суд прийшов до наступного висновку.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Так, відповідно до вказаної норми, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Згідно зазначеного Закону ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є дрібним викрадення чужого майна

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з обвинувальним актом за вказаним епізодом ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) на суму 1212 грн..

Суд вважає, що оскільки Законом № 3886-IX підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то у даному випадку за вказаним епізодом є підстави для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати на залучення експертів віднести за рахунок держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000609 відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати на проведення судової експертизи в розмірі 2650,48 грн. віднести за рахунок держави.

Речові докази: двоє металевих дверей, які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1