Єдиний унікальний номер № 285/2687/24
Провадження № 1-кп/0285/379/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звягель кримінальне провадження 273/2687/24 (№ 0000389) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

10.04.2024 року близько 10 години ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що по всій території України 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022«Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, строк дії якого наразі продовжено, перебуваючи поряд з магазином «Продукти», що по вул. Лесі Українки, 12 в с. Броницька Гута Звягельського району Житомирської області, помітив на землі банківську карту АТ «Універсал Банк» («Monobank») № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 і була втрачена останнім з необережності, та взяв її в руки.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме банківської картки АТ «Універсал Банк» («Monobank») № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних протиправних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 привласнив вищевказану картку, яка відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.п. 7, 13, 56, 63 ст. 1, п. 2 ст. 35, п..1-13 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку. Після вчинення вказаних дій ОСОБА_4 , утримуючи при собі привласнену банківську картку, залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 11.04.2024 року близько 10 год. 25 хв. прийшов до магазину «Профі» ФОП ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 , маючи при собі привласнену платіжну банківську картку АТ «Універсал Банк» («Monobank»), з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, що перебували на банківському рахунку, який належить ОСОБА_5 та пов`язаний з привласненою банківською карткою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, використовуючи банківську картку АТ «Універсал Банк» («Monobank») № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , в період час у з 10 год. 29 хв. до 10 год. 39 хв. таємно викрав, шляхом розрахунку за придбаний ним товар, грошові кошти в сумі 820 гривень.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на викрадення грошових коштів з банківського рахунку за допомогою платіжної картки, яка належить ОСОБА_5 11 квітня 2024 року близько 11 год. 12 хв. ОСОБА_4 знову зайшов до магазину «Профі» ФОП ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_3 , де використовуючи банківську картку АТ «Універсал Банк» («Monobank») № НОМЕР_1 о 11 год. 12 хв. таємно викрав, шляхом розрахунку за придбаний ним товар, грошові кошти в сумі 400 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 , використовуючи банківську картку АТ «Універсал Банк» («Monobank») № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , шляхом проведення розрахунків за купівлю товарів, без введення пін-коду, здійснив крадіжку з останньої грошових коштів на загальну суму 1220 гривень, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, будь-яких претензій до ОСОБА_4 не має, з приводу призначення покарання ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи та правильно розуміють їх зміст. У суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 357 КК України, як умисні дії, які виразились у привласненні офіційного документа вчиненому з корисливих мотивів, та за ч. 4 ст. 185 КК України як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

У свою чергу, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 357 КК України знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданих збитків потерпілому.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, має позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зверталась увага судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 357 КК України в межах санкції у виді обмеження волі, та звільнити його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

У свою чергу, встановлено, що ОСОБА_4 також обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про закриття кримінального провадження в частині притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 185 К України у зв`язку із декриміналізацією кримінального правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за крадіжку майна вартістю 1220,00 гривень.

З січня 2004 року при оподаткуванні замість поняття неоподатковуваний мінімум було введено поняття податкова соціальна пільга, яка розповсюджується лише на доходи громадян у формі заробітної плати і обмежена у використанні (використовується граничний показник доходу, для якого податкова соціальна пільга застосовується).

Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У відповідності до ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга становить у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року для будь-якого платника податку.

Ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб - з 01.01.2024 року 3028,00 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким збільшено розмір суми збитків для кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України та який перевищує інкриміновану в провину обвинуваченому суму заподіяних збитків (у відповідності до вимог ст. 51 КУпАП в новій редакції, п. 169.1.1 ст. 169 Розділу ІV, п. 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України, розмір збитків по крадіжці для кримінальної відповідальності на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення повинен перевищувати 3028,00 гривень).

Згідно позиції Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яку він висловив у постанові від 16.02.2021 по справі № 345/3522/18:

За загальним правилом, закріпленим у частині другій ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Внесені законодавцем зміни, якими збільшено розмір суми збитків для кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України, призвели до декриміналізації діяння, а дія Закону має зворотну дію у часі, оскільки скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Беручи до уваги, що загальна сума крадіжки у цій справі перестала бути предметом кримінального розгляду, діяння ОСОБА_4 , які кваліфіковано у даному кримінальному провадженні за ч. 4 ст.185 КК, декриміналізовано, тому кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності Закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді № 285/2081/24 від 15.04.2024, скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, зокрема, банківську картку АТ «Універсал Банк» («Monobank») № НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_5 ; олію та цигарки повернути ОСОБА_4 ; CD-R диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Головуючий : ОСОБА_1