КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/376/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами, з доповненнями представників володільців майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_10 ,

володільця майна ОСОБА_6 ,

представників володільців майна ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 в межах кримінального провадження № 0000008 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: клапанний устрій ІНФОРМАЦІЯ_2) - 6 шт.; ІНФОРМАЦІЯ_3 - 1 шт.; ІНФОРМАЦІЯ_4 - 13 шт., без серійних номерів - 5 шт.; ІНФОРМАЦІЯ_5 - 1 шт.; ІНФОРМАЦІЯ_6 - 6 шт.; ІНФОРМАЦІЯ_7, заводський № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 - 2 шт.; ІНФОРМАЦІЯ_8, каталоговий № НОМЕР_3 - 500 шт.; ІНФОРМАЦІЯ_9, заводський № НОМЕР_9, № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 - 3 шт.; ІНФОРМАЦІЯ_10 - 1 шт.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представники володільців майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 , подали апеляційні скарги, з доповненнями, в яких просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_11 від 20.09.2024 про накладання арешту на майно, вилученого під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000008 від 28.05.2024.

На обґрунтування вимог поданих апеляційних скарг апелянти зазначають, що оскаржувана ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

Апелянти вказують на те, що слідчим суддею було задоволено незаконне клопотання прокурора про арешт майна, що призвело до позбавлення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 права на володіння, користування і розпорядження своєю власністю, гарантованого ст. 41 Конституції України.

Слідчим суддею було порушено порядок розгляду клопотання про арешт майна, закріплений у ст. 173 КПК України, а саме не було враховано правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим суддею не було досліджено та не надано оцінку доказам, наданим під час судового розгляду, не з`ясовано обставини справи, які мали суттєве значення при прийнятті законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, та не наведено достатніх мотивів та підстав для ухвалення рішення про накладення арешту на майно ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яке не має жодного значення для кримінального провадження, тим більше не має ніякої цінності у якості «доказів» для встановлення істини у справі,що призвело до порушення їх конституційного права власності.

Апелянт також зазначає, що обшук було проведено на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2024 у справі №761/33452/24 (провадження № 1-кс/761/22125/2024), якою було надано дозвіл на вилучення виключно документів. При цьому, детективу були надані всі необхідні документи, про що в протоколі обшуку від 19.09.2024 наявний відповідний запис на сторінці 6. Проте, не ознайомившись із наданими документами, детективи вирішили продовжити обшук, незважаючи на те, що їм добровільно видали зазначені в ухвалі документи.

Вказаною ухвалою не було надано дозвіл на вилучення будь-якого майна, окрім необхідних слідству документів, а сама ухвала про дозвіл на обшук не містила інформації про те, що предметом злочину у даному кримінальному провадженні є деталі та запчастини до бронетехніки.

ОСОБА_8 зареєстрована як ФОП (РНОКПП: НОМЕР_7 ) та має основний вид економічної діяльності: 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

ОСОБА_6 єзасновником ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_20», основним видом діяльності якого є оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (КВЕД 45.31).

Разом з цим, він є засновником ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_11» (Код ЄДРПОУ: НОМЕР_10), основним видом діяльності якого є оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (КВЕД 45.31).

Слідчому судді надані документи на підтвердження походження майна та його належності ОСОБА_6 .

Між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_8 , укладено Договір безоплатного користування нежитловим приміщенням, а саме гаражем, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 від 01.06.2024. Тобто, все вилучене майно перебувало у гаражі на абсолютно законних підставах.

На даний час в кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено, жодну особу потерпілим не визнано. А описані в клопотанні підприємства не мають жодних претензій а ні до ФОП ОСОБА_8 , а ні до ОСОБА_6 та не понесли збитків внаслідок договірних відносин.

Крім того апелянти зазначають, що слідчим суддею не було прилюдно проголошено ухвалу після виходу із нарадчої кімнати, що є грубим порушенням ч. 7 ст. 27 КПК України, а також ст. 376 КПК України.

В доповненнях до апеляційних скарг, апелянти, зазначають, що на даний час питання щодо проведення експертизи досі не вирішено. З моменту призначення товарознавчої експертизи військового майна, техніки та озброєння пройшло вже більш ніж три місяці, однак жодного процесуального рішення не було прийнято й висновок експерта не складено.

Товарознавча експертиза військового майна, техніки та озброєння була призначена 02.10.2024, а отже, з цього часу вже пройшло більш ніж три місяці, встановлених законом. При цьому внаслідок необґрунтованих строків проведення такої слідчої (розшукової) дії, як експертиза, істотно порушуються права і законні інтереси ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , як власників вилученого майна, протягом тривалого строку, що є безпідставним.

Також представник володільця майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , в доповненнях до апеляційної скарги, зазначає, що в апеляційній скарзі було зазначено, що покупцем ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_11» засновником якого є ОСОБА_6 , та постачальником ТОВ «ТЕХНОДОМ ПРОЕКТНІ РІШЕННЯ» укладено договір № 0517-24 від 17.05.2024, в рамках якого ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_11» було придбано різні деталі та запчастини.

Однак в даній апеляційній скарзі було неправильно зазначено номери позицій деталей та запчастин, як вони перелічені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 22.10.2024 у справі № 761/36500/24, тому апелянт зазначає уточнення до визначеного переліку деталей та запчастин.

Так, в рамках договору № 0517-24 від 17.05.2024 ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_11» було придбано:

- ІНФОРМАЦІЯ_12

Вказане підтверджується Рахунком на оплату № 27 від 30.07.2024 та Видатковою накладною № 27 від 01.08.2024.

- ІНФОРМАЦІЯ_13).

Вказане підтверджується Рахунком на оплату № 78 від 23.09.2024 та Видатковою накладною № 78 від 24.09.2024.

Таким чином, походження майна підтверджується вищевказаними документами, а його вилучення є незаконним та безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, доводи володільця майна, представників володільців майна, які підтримали подані апеляційні скарги, з доповненнями та просили їх задовольнити, з наведених в них підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вказаних апеляційних скарг, з доповненнями представників володільців майна, вважаючи оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги, з доповненнями представників володільців майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 28.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В рамках даного кримінального провадження 01.10.2024 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна під час проведеного обшуку 19.09.2024, житла власника та керівника ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_20» (код ЄДРПОУ НОМЕР_17) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1, у зв`язку із відповідністю цього майна критеріям речових доказів, оскільки орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 24.01.2023 по 05.03.2024 службові особи ДП «ІНФОРМАЦІЯ_14», ДП «ІНФОРМАЦІЯ_15», ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_16», ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_17», ДП «ІНФОРМАЦІЯ_18», ДП «ІНФОРМАЦІЯ_19» за попередньою змовою із службовими особами ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_20», АТ «Державний ощадний банк України», ФОП ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, зловживаючи своїм службовим становищем, розтратили грошові кошти вказаних підприємств у особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до матеріалів, вилучених у ході тимчасового доступу до документів, які перебували у володінні АТ «Ощадбанк», встановлено, що на рахунок ФОП ОСОБА_8 надійшли грошові кошти:

- у 2023 році від ДП «ІНФОРМАЦІЯ_15» (код ЄДРПОУ НОМЕР_11) у сумі 24 048 430 грн та з 03.01.2024 по 06.03.2024 у сумі 2 697 100 грн, за запчастини;

- у 2023 році від ДП «ІНФОРМАЦІЯ_14» (код ЄДРПОУ НОМЕР_12) у сумі 6 149 545 грн та у з 05.01.2024 по 11.03.2024 у сумі 805 500 грн, за запчастини;

- у 2023 році від ДП «ІНФОРМАЦІЯ_18» (код ЄДРПОУ НОМЕР_13) у сумі 10 979 685 грн та з 09.01.2024 по 07.03.2024 у сумі 2 693 250 грн, за запчастини;

- у 2023 році від ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_16» (код ЄДРПОУ НОМЕР_14) у сумі 14 800 грн та з 10.01.2024 по 04.03.2024 у сумі 9 082 000 грн, за запчастини;

- у 2023 році від ДП «ІНФОРМАЦІЯ_19» (код ЄДРПОУ НОМЕР_15) у сумі 1 009 640 грн та з 15.01.2024 по 28.03.2024 у сумі 442 700 грн, за запчастини;

- у 2023 році від ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_17» (код ЄДРПОУ НОМЕР_16) у сумі З 127 021 грн та з 19.01.2024 по 12.03.2024 у сумі 13 354 000 грн за запчастини;

- у 2023 від TOB «УСТД» () у сумі 413 250 грн та з 12.01.2024 по 19.01.2024 у сумі 674 500 грн, за запчастини;

- 07.02.2024 від ТОВ «Локо Сервіс» () у сумі 220 000 грн, за запчастини.

В той же час, з вказаного рахунку ФОП ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_7 ) перераховано кошти:

- 01.02.2023 на рахунок ТОВ «Ларістрейд» () у сумі 52 000 грн, за товар ;

- 02.02.2023 на рахунок ТОВ «Ларістрейд» () у сумі 200 000 грн, як фінансова допомога згідно договору № 100/2020 від 23.09.2022.

- у 2023-2024 роках на рахунок ТОВ «Нова пошта» () у сумі 158 172, 62 грн.

- у 2023-2024 роках на рахунок ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_20» (код ЄДРПОУ НОМЕР_17) у сумі 64 870 046 грн, як фінансова допомога згідно договору № 102 від 02.03.2022;

- 04.02.2023 на рахунок ТОВ «СМАРТТЕНДЕР» () у сумі 3 852 грн, за доступ до он-лайн сервісу згідно договору SO-2018-003.

- з 19.01.2024 по 06.03.2024 на рахунок TOB «НК СОЛЮШН» () у сумі 39 206,454 грн, за оренду приміщення.

Частина грошових коштів, які надійшли на поточні рахунки на ФОП ОСОБА_8 у розмірі 4 346 000,00 грн. перераховано на її картковий рахунок, з яких: 3 536 856,00 грн. отримано готівкою в ТВБВ № 10026/017 та через банкомати; 741 776,00 грн. - проведено операції розрахунку в торгово-сервісній мережі (GATNE MEGAMARKET, VELMART, LEROY MERLIN SAPERNO, NewBalance, JUvelirnijzavodREMTOCH, ITERA MEBLI VIDDIL MAH, тощо).

Згідно інформації, отриманої з відкритих джерел встановлено, що у ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_20» анульовано свідоцтво платника ПДВ 06.03.2024, у зв`язку із ненаданням податкових декларацій протягом року.

Надалі з поточного рахунку ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_20» грошові кошти у сумі 4 627 000,00 грн. перераховані на картковий рахунок ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_20», з яких: 3 680 000,00 грн. видано готівкою у ТВБВ №10026/017 та через банкомати; 907 955,00 грн. - проведено операції розрахунку в торгово-сервісній мережі (iPeople, Optika Perkoff, BROCARD, TARANTINO-FAMILY, SILPO, LEROY MERLIN SAPERNO, GATNOE Comfy, NewBalance, GATNOE Megamarket, EPITSENTR, тощо).

Решта коштів у розмірі 13 015 000,00 грн. з поточного рахунку ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_20» перераховувано на карткові рахунки клієнта ТВБВ № НОМЕР_8 ОСОБА_6 з призначенням платежів: «Надання коштів під звіт без ПДВ» та у розмірі 3 614 800,00 грн. на карткові рахунки своєї дружини ОСОБА_13 , з призначенням платежів: «Надання коштів під звіт без ПДВ».

У подальшому грошові кошти з карткових рахунків ОСОБА_6 у розмірі: 9 205 720,00 грн. видані готівкою у ТВБВ № 10026/017 та через банкомати; 7 238 837,00 грн. - проведено операції з розрахунку через мережу інтернет (казино, букмекери); 307 119,00 грн. - проведено операції розрахунку в торгово-сервісній мережі (Google Roblox, GOOGLE Smart Project, GOOGLE Olzhas, Google Playrix Games, COMFY, MEGAMARKET, BELAYA ROMASHKA GATNE, HOMELAND, тощо).

В свою чергу грошові кошти з карткових рахунків ОСОБА_13 у розмірі 2 559 147,00 грн. видані готівкою у ТВБВ № 10026/017 та через банкомати; 1 560 952,00 грн. - проведено операції з розрахунку через мережу інтернет (казино, букмекери); 104 666,00 грн. - проведено операції розрахунку в торгово-сервісній мережі (BROCARD, IQOS SPACE, HUGO BOSS, SHOP NEW YORKER OKEAN, CHildrensalon04, ZOLOTiiDUB, SHOP EPITSENTR KILTSEV, Auchan 032, MBK-PORTMONE, WWW.IPAY.UA. telecom, CHMPCASINO, тощо).

Таким чином, грошові кошти, які надходили на рахунки ФОП ОСОБА_8 від державних підприємств, як оплата за обладнання, використані на власний розсуд, без придбання обладнання необхідного для постачання вказаним підприємствам.

19.09.2024, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва (справа № 761/33452/24) від 12.09.2024 детективами БЕБ України проведено обшук житла власника та керівника ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_20» (код ЄДРПОУ НОМЕР_17) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого . виявлено та вилучено фінансово-господарську документацію по взаємовідносинах ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_20» та ДП «ІНФОРМАЦІЯ_14», ДП «ІНФОРМАЦІЯ_15», ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_16», ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_17», ДП «ІНФОРМАЦІЯ_18», ДП «ІНФОРМАЦІЯ_19».

Крім того, у ході зазначеного обшуку виявлено деталі, механізми, пристрої.

У ходу проведення зазначеного обшуку для консультації з питань що потребують спеціальних знань, було залучено як спеціаліста представника Київського бронетанкового заводу ОСОБА_14 , який підтвердив, що виявлені у ході обшуку деталі, механізми, пристрої є комплектуючими до броньованої техніки.

При цьому, жодних документів, щоб підтверджували законність походження указаних деталей, механізмів та пристроїв у ході обшуку виявлено не було.

У зв`язку з цим, детективами БЕБ України тимчасово вилучено деталі, механізми, пристрої, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судовому засідання прокурор підтримав клопотання з мотивів у ньому наведеним, під час судового розгляду заявив клопотання про долучення та дослідження додаткових матеріалів, а саме копію постанову про уточнення постанови про визнання речовими доказами та просив накласти арешт на речові докази згідно вказаною постановою.

22.10.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора в межах кримінального провадження № 0000008 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в ході обшуку, за адресою: Київська обл., Фастівський район, с. Гатне, вул. Київська, 3.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за № 0000008 від 28.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, слідчий суддя виходив з того, матеріали клопотання, зокрема копії процесуальних документів, які долучені до матеріалів клопотання, свідчать про те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КК України, та може містити відомості, які мають значення для досудового розслідування, тобто є речовими доказами.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, вислухано доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення володільця майна та представників володільців майна щодо задоволення клопотання прокурора про арешт вище вказаного майна, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК Українибули враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 0000008 від 28.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та відношення до нього вилученого майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянтів обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК Українитимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК Українипри обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як вбачається зі матеріалів клопотання, тимчасово вилучене майно, яке вилучено в ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , має значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому постановою старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_15 , від 20.09.2024 /т.1 а.с. 106-112/ його визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, з урахуванням постанови про уточнення постанови про визнання речовим доказом від 26.09.2024 /т.2 а.с. 133-152.

При цьому з матеріалів клопотання вбачається, що в межах кримінального провадження № 0000008 від 28.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що постановою старшого детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_15 , від 02.10.2024 призначено товарознавчу експертизу військового майна техніки та озброєння, для проведення якої направлено тимчасово вилучене майно, яке вилучено в ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилання апелянтів на те, що вказана експертиза триває понад 3 місяці, то дана обставина не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки предметом розгляду є арешт майна, а не постанова про призначення експертизи.

Також слідчим суддею перевірено доводи представників власника тимчасово вилученого майна щодо відсутності претензій ТОВ, ДП та ФОП до діяльності та співпраці з ФОП « ОСОБА_16 », та встановлено, що вони не впливають на вирішення питання, яке порушено у даному клопотанні, з огляду на те, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у зв`язку із чим причетність посадових та службових осіб цих ТОВ, ДП та ФОП є предметом перевірки в ході подальшого досудового розслідування кримінального провадження.

Також не знайшли підтвердження посилання апелянтів на те, що слідчим суддею не було прилюдно проголошено ухвалу після виходу із нарадчої кімнати, що є грубим порушенням ч. 7 ст. 27 КПК України, а також ст. 376 КПК України, виходячи з наступного.

Як вбачається з журналу судового засідання від 25.10.2024 /т.3 а.с. 10/, фіксація процесуальних дій технічними засобами не здійснювалась відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, на проголошення повного тексту ухвали від 22.10.2024 учасники не з`явилися.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для частково задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги, з доповненнями представників володільців майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги, з доповненнями представників володільців майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4