Провадження № 1-кс/641/334/2025 Справа № 641/1442/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 10.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , про накладення арешту на вилучене майно, а саме один прозорий полімерний пакунок з порошкоподібною речовиною біло-жовтого кольору та скляну струбку (піпетку) з нашаруванням бурого кольору всередині, вилучені у військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешкає: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_2 ), в ході огляду місця події від 10.04.2025 в період часу з 11 год. 17 хв. По 11 год. 43 хв. на станції «Вокзальна» КП «Харківський метрополітен». Вищезазначене поміщено та опечатано до експертного сейф-пакету CRІ1076777 з пояснювальними написами та підписами усіх учасників слідчої дії з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що в провадженні сектору дізнання ВП в метрополітені перебувають матеріали кримінального провадження № 0000022 від 10.04.2025, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України за фактом того, що 10.04.2025 о 10.35 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.04.2025 о 10.35 на станції "Вокзальна" КП "Харківський метрополітен" виявлено військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого при собі знаходиться піпетка з нашаруваннями бурого кольору та полімерний пакунок з порошкоподібною речовиною біло-жовтого кольору, зовні схожа на наркотичну. ІСТ ІПНП від 10.04.2025 № 2313 10.04.2025 року, у кімнаті поліції на станції «Вокзальна» КП «Харківський метрополітен», начальником СД ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 у військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (мешкає: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_2 ) в ході огляду місця події виявлено один прозорий полімерний пакунок з порошкоподібною речовиною біло-жовтого кольору та скляну трубку (піпетку) з нашаруванням бурого кольору всередині. Вищезазначене було вилучено та поміщено до експертного сейф-пакету CRI1076777 з пояснювальним написом та підписами усіх учасників огляду місця події від 10.04.2025 в період часу з 11 год. 17 хв. по 11 год. 43 хв. Згідно з поясненнями ОСОБА_4 , тобто особи, у якої були вилучені зазначені речі, прийнятими відповідно до ст. 95 КПК України, речовину в пакунку він знайшов близько тижня тому в лісосмугі, точного місця не пам`ятає, зберігав з метою особистого вживання, без мети збуту. Постановою дізнавача СД ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 10.04.2025 вилучене майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0000022 від 10.04.2025 та приєднано до матеріалів дізнання. Вищевказане передано до експертної установи для проведення судової експертизи дослідження матеріалів речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», після чого речові докази будуть передані на відповідальне зберігання до камери схову УЛМТЗ ГУНП в Харківської області, за адресою: м. Харків, вул. Молочна, 40.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_5 не з`явилися, надали до суду разом із клопотанням про арешт майна заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні сектору дізнання ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000022 від 10.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри увчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 цієї статті визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Поряд з цим, накладаючи арешт на майно особи, яка не має статусу підозрюваного у конкретному кримінальному провадженні, слідчий суддя, враховуючи положення ст. 132 КПК України, має переконатися у тому, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, а майно про арешт якого ставиться питання відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, безвідносно до того, чи має особа, на майно якої накладається арешт, безпосереднє відношення до вчинення злочину.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В межах розгляду даного клопотання підставою арешту майна прокурор зазначає саме збереження речових доказів.

В ході досудового розслідування дізнавач СД ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 винесено постанову від 10.04.2025 про визнання речовим доказом вищевказаного майна (один прозорий полімерний пакунок з порошкоподібною речовиною біло-жовтого кольору та скляну трубку (піпетку) з нашаруванням бурого кольору всередині, який поміщено та опечатано до експертного сейф-пакету CRI1076777 з пояснювальними написами та підписами усіх учасників слідчої дії), виявленого та вилучено в ході проведення огляду місця події 10.04.2025 у кімнаті поліції на станції «Вокзальна» КП «Харківський метрополітен»начальником СД ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_6 у військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

На виконання вимог ч. 1ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 10.04.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, а саме один прозорий полімерний пакунок з порошкоподібною речовиною біло-жовтого кольору та скляну трубку (піпетку) з нашаруванням бурого кольору всередині, який поміщено та опечатано до експертного сейф-пакету CRI1076777 з пояснювальними написами та підписами усіх учасників слідчої дії, виявлене та вилучене в ході проведення огляду місця події 10.04.2025 у кімнаті поліції на станції «Вокзальна» КП «Харківський метрополітен» у військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8