УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Солом`янського окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 09 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 361 Кримінального кодексу України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в:

28 листопада 2024 року прокурор в порядку статті 36 КПК України, звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, направивши його засобами поштового зв`язку, у якому просить, накласти арешт на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження доказів.

Приписами частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

За правилами частини 1 статті 37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Згідно з пунктом 1 частиною 2 статті 39-1 КПК України, керівник органу дізнання уповноважений визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання.

Крім того, згідно зі статтею 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

З аналізу наведених норм вбачається, що рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора в конкретному кримінальному провадженні, та в разі необхідності - групи прокурорів, що здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також рішення про призначення (визначення) слідчого (групи слідчих) в конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно ухвалюватись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова повинна відповідати передбаченим КПК України вимогам до процесуального рішення у формі постанови, зокрема бути підписаною службовою особою, яка її ухвалила.

З огляду на відсутність у матеріалах клопотання постанови про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 не наділений повноваженнями для погодження клопотань слідчого про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених КПК України, у межах кримінального провадження № 0000068 від 09 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 361 Кримінального кодексу України.

Згідно частини 3 статті 22 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Приписами частини 2 статті 172 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Системне тлумачення положень частини 1, 2 статті 173 КПК України дає підстави слідчому судді вважати, що розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна здійснюється серед іншого за участі іншого власника майна, в свою чергу неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, слідчому судді для розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у строки визначені КПК України необхідно повідомити власника (володільця) тимчасово вилученого майна про проведення судового засідання під час якого буде розглядатися клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до частини 1 статті 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Згідно частини 1 статті 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З урахуванням вище наведених вище слідчим суддею положень КПК України, автору клопотання необхідно надати слідчому судді актуальні відомості про засоби телефонного зв`язку із власником (володільцем) тимчасово вилученого майна, для здійснення слідчим суддею повідомлення такої особи засобами телефонного зв`язку про розгляд відповідного клопотання, з метою його розгляду у строки передбачені КПК України, оскільки направлення такого повідомлення засобами поштового зв`язку та очікування слідчим суддею поверення зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення унеможливить розгляд відповідного клопотання щонайменше на 14 (чотирнадцять) днів, з огляду на строки пересилання поштових відправлень.

В свою чергу слідчий суддя констатує, що матеріали клопотання таких відомостей не містять.

Згідно частини 3 статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає необхідним повернути клопотання про арешт тимчасово вилученого майна прокурору на підставі частини 3 статті 172 КПК України, для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 170, 171, 172, 309, 369, 372, 395, 3765, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Солом`янського окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 09 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 5 статті 361 Кримінального кодексу України, про арешт тимчасово вилученого майна - повернути та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, з часу отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1