ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/257/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_6

обвинуваченого : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000577за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2025 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 до 20.04.2025 року включно .

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду від 20 лютого 2025 року, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання та покласти на обвинуваченого передбачені ст. 194 КПК обв`язки, перелік яких наведено в апеляційній скарзі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд у своєму рішенні лише обмежився посиланням на ст. 177 КПК щодо наявності ризиків , але не дослідив доказів на підтвердження таких ризиків із сплином часу та не спростував доводів сторони захисту.

Зазначає, що прокурором в судовому засіданні не було доведено наявності ризиків, які зазначені у клопотанні про обрання запобіжного заходу та необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З посиланням на положення ст. 2, 7, 8, ч.1 ст. 9, ч.1,3 ст. 21, ст. 199, ст. 194 , 92 КПК України вказує, що прокурором не дотримано зазначених вимог та не проведено процесуальних дій для доведення обставин, на які він посилається. Сторона обвинувачення має довести суду крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків непроцесуальної поведінки , ще й неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Стороною обвинувачення не доведено належними доказами неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, існування заявлених ризиків не обґрунтовано прокурором в судовому засіданні , що свідчить про упереджене ставлення до особи обвинуваченого і ставить під сумнів дотримання загальних засад кримінального провадження. Запобіжний захід не повинен перетворюватися у фактичне виконання вироку до встановлення винуватості в судовому порядку.

Позиції учасників.

Адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги захисника.

В судове засідання з`явилася прокурор ОСОБА_8 , однак документів, що підтверджують її повноваження як процесуального керівника у цьому кримінальному провадженні , прокурор не надала. В матеріалах провадження, які надійшли із суду першої інстанції у порядку ст. 422-1 КПК України документів, що підтверджують повноваження прокурора ОСОБА_9 не містяться. За наведеного колегія суддів вважає, що повноваження прокурора ОСОБА_9 на участь в апеляційному розгляду не підтверджені.

Враховуючи положення ст. 422-1 КПК України , згідно з якими участь прокурора під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого не є обов`язковою, а прокурор , який має підтверджені процесуальними документами повноваження як процесуального керівника у цьому кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, колегія суддів вважає можливими здійснити апеляційний розгляд за відсутності прокурора, що узгоджується із приписами ст. 422-1 КПК .

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви Суду.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Здійснюючи апеляційний розгляд в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів враховує наступне.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Вбачається, що на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000577за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Під час судового засідання 20.02.2025 року судом відповідно до приписів ст. 315 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою .

Необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 прокурор у клопотанні обґрунтував тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК , за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років та продовженням існування ризиків, які стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, посилаючись на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та сукупність відомостей про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, офіційного джерела доходів не має, зловживає алкогольними напоями, утриманців не має, обвинувачується у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком Херсонського міського суду від 23.04.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 суд виходив із того, що ризики, які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, і що для запобігання цим ризикам наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника такі висновки суду не спростовують.

Вбачається , що ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду від 19.09.2024 року до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави. Зазначена ухвала слідчого судді не є предметом апеляційного розгляду.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Суд, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував як видно, не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину та суспільну небезпечність інкримінованого злочину, а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для висновку про продовження існування ризиків , які стали підставою для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу та прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як вбачається ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні у період іспитового строку за попереднім вироком тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років , має місце проживання , не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, офіційного джерела доходів не має, раніше судимий.

Зазначені відомості про особу обвинуваченого не дають підстав для висновку, що він має міцні соціальні зв`язки, які б мали здатність впливати на процесуальну поведінку обвинуваченого .

Судовий розгляд перебуває на початковій стадії, свідки не допитані, докази не досліджені у повному обсязі.

Колегія суддів вважає вірним висновок суду про те, що на цій початковій стадії судового розгляду продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою , зокрема ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого.

Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого зберігається до отримання показань вказаних осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті, як то передбачено ст. 95 КПК.

За положеннями ст. 178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується враховується у сукупності з іншими обставинами та відомостями , що передбачені ст. 178 КПК.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність продовження існування ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Суд в ухвалі навів висновки щодо питань, які підлягають вирішенню при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник не наводить посилань на обставини чи відомості про особу обвинуваченого, які на його думку не були враховані судом при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 чи не були відомі суду та які б нівелювали чи зменшували ризики , встановлені на стадії застосування запобіжного заходу .

Посилань на те, що у соціальному, сімейному, матеріальному стані обвинуваченого сталися істотні зміни, які не були враховані судом і які б давали підстави для висновку про зменшення чи нівелювання існуючих ризиків на день постановлення оскарженої ухвали, в апеляційній скарзі не наведено.

Встановлені на стадії застосування запобіжного заходу ризики зі сплином часу зменшуються, разом із тим вони на початковій стадії судового розгляду ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою з великою вірогідністю, не зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що при розгляді клопотання прокурора допущене упереджене ставлення до особи обвинуваченого, що ставить під сумнів дотримання загальних засад кримінального провадження слід визнати необґрунтованими.

Матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції не містять відомостей про те, що суд при розгляді клопотання прокурора не забезпечив можливість кожній стороні кримінального провадження відстоювати свою правову позицію. З ухвали вбачається, що суд проаналізував доводи клопотання прокурора та доводи сторони захисту , навів мотиви прийнятого рішення , зокрема щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу на цій стадії судового провадження.

При застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 було визначено заставу у мінімальному розмірі , який передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України для осіб, які підозрюються у вчиненні тяжкого злочину 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, отже запобіжний захід у виді тримання під вартою не є безальтернативним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з підстав та доводів, зазначених в апеляційній скарзі ухвала суду скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст. 404, 407, 419, 422-1, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2025 року , якою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4