№ провадження 1-кп/646/1231/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003203 від 15.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в :

Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а також у розділах обвинувального акта, які згідно з вимогами ст. 291 КПК України є обов`язковими - містяться суперечливі дані щодо прізвища та військового звання обвинуваченого, а саме: у відомостях про обвинуваченого зазначено: ОСОБА_4 у військовому званні «солдат». У відомостях про фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за ч. 4 ст. 408 КК зазначається про солдата ОСОБА_6 , однак у висновку цього розділу обвинувального акта зазначений молодший сержант ОСОБА_4 (стор 5 акта). У відомостях про правову кваліфікацію кримінального правопорушення зазначається, що за ознаками ч. 4 ст. 408 кваліфікуються дії ОСОБА_7 . У відомостях про обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та про відсутність шкоди діями обвинуваченого також зазначається ОСОБА_8 .

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку, як це передбачено ст. 293 КПК України. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах.

Висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акту (ч. 2 ст. 347 КПК України), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (ч. 1 ст. 348 КПК України).

Таким чином, на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акту, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девер проти Бельгії» від 27.02.1980р.).

Конкретність саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоція проти Італії» від 25.07.2000р., що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

З обвинувального акту щодо ОСОБА_4 вбачається, що в ньому повно і чітко викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого.

Отже, за своїм структурним та змістовним наповненням цей обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а доводи захисника про те, що в обвинувальному акті маються суперечливі дані щодо прізвища та військового звання обвинуваченого спростовуються його змістом.

У зв`язку з цим суд вважає, що вказаний обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, а тому підстави для його повернення прокурору відсутні.

Враховуючи викладене, наведені захисником доводи не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки суд на стадії підготовчого провадження лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акту вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, не вдаючись до аналізу змісту викладених у ньому фактичних обставин, не досліджуючи при цьому суті обвинувачення та не перевіряючи правильність правової кваліфікації.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вказаний обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, тому у задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 291, 314 - 316 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003203 від 15.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що перебувають під вартою - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя - ОСОБА_1