Справа № 129/3582/24
Провадження по справі № 1-кп/129/595/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000573 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ладижин, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, проживає однією сім`єю із жінкою без реєстрації шлюбу, має на своєму утриманні двоє неповнолітніх дітей, інваліда ІІІ-ї групи, офіційно непрацевлаштованого, має тимчасові заробітки водія, не судимого, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

Встановив:

В червні 2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_5 , перебуваючи в домоволодінні, належному ОСОБА_6 , що розташоване в АДРЕСА_3 , де тимчасово проживав, вирішив вчинити крадіжку причепа до легкового автомобіля, який знаходився у вказаному домоволодінні та належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном для власного збагачення за рахунок чужої власності, в умовах воєнного стану, введеного на території України з 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами, внесеними Указами Президента України: від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 08.11.2022 № 8189-ІХ, від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX, від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-IX, від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-IX, від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ, від 08.05.2024 № 271/2024, затвердженим Законом України від 09.05.2024 №3684-ІХ, від 08.05.2024 № 271/2024, затвердженим Законом України від 09.05.2024 № 3684-ІХ, від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-ІХ), шляхом вільного доступу, таємно викрав причіп до легкового автомобіля, вартістю 4432,50 грн., який перевіз до власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 4432 грн. 50 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

15 листопада 2024 року між прокурором Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 06.11.2024, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 , з урахуванням добровільної згоди потерпілої ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України України укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

За умовами вказаної угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні у кримінальному провадженні № 0000573 від 06.11.2024 та зобов`язується сприяти його швидкому судовому розгляду.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 сторони враховують, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення.

Також за умовами вказаної угоди про визнання винуватості внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, КК України, шкода заподіяна потерпілій ОСОБА_6 .

У вказаному кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_6 відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України надала свою згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_5 .

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 сторони враховують, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

Вказане покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, вирішити питання про речові докази та судові витрати .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник просили укладену обвинуваченим з прокурором угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення викладеного в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, дав свою згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 5, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання; підтвердив повністю обставини викладені у пред`явленому йому обвинуваченні, зазначеному у обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву, в якій не заперечує та надає згоду від імені потерпілої сторони на укладання із обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості, а справу просила розглядати у її відсутність.

З урахуванням позицій прокурора, обвинуваченого, потерпілих та захисника, вимог закону та оглянутих матеріалів кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити вказану угоду про визнання винуватості з таких міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином; обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1) ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах; умови угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому йому обвинувальному акті, щиро кається у вчиненому.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву, в якій не заперечує та надає згоду від імені потерпілої сторони на укладання із обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості, а справу просила розглядати у її відсутність.

Відповідно до ст.470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб;

2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри);

3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень;

4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Відповідно п.3) ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Відповідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з вимогами ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином; обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п.1) ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах; умови угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України; потерпіла ОСОБА_6 подала до суду письмову заяву, в якій не заперечує та надає свою згоду від імені потерпілої сторони на укладання із обвинуваченим ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості, то угода, укладена між прокурором Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання необхідно затвердити і ухвалити вирок відповідно до її умов.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу не обирати.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі в сумі 1135 грн. 92 коп. на залучення експерта та проведення судової автотоварознавчої експертизи (висновок експерта № 3178/24-21 від 08.11.2024) відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 371, 373, 475 КПК України, -

Ухвалив:

Затвердити угоду, укладену 15 листопада 2024 року між прокурором Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості за ч. 4 ст. 185 КК України і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити, якщо в період іспитового строку один рік він не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з п. 1), п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 не обирати.

Скасувати арешт на речовий доказ, - причіп до легкового автомобіля, який було накладено ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 07.11.2024 у кримінальному провадженні № 0000573.

Речовий доказ, - причіп до легкового автомобіля, - повернути законому власнику майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1135 грн. 92 коп. на залучення експерта та проведення судової автотоварознавчої експертизи.

Роз`яснити, що відповідно до ст.476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: