ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/802/24

Провадження № 1-кп/210/367/24

16 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривий Ріг в залі судових засідань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000065 від 14.01.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, що має середньо-технічну освіту, неодруженого, неповнолітніх або малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись поблизу зупинки громадського транспорту «Соцмісто», зустрівся з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого вони пішли до кафе «Чебуречна», що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 29a/10.

Надалі, ОСОБА_4 , того ж дня під час спільного проведення часу з потерпілим ОСОБА_6 , звернув увагу на належний потерпілому мобільний телефон марки «XiaomiA1», у чорному корпусі, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник корисливий злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим мобільним пристроєм, шляхом обману.

В подальшому ОСОБА_4 , у якого раптово виник протиправний умисел спрямований на заволодіння майном ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон марки «XiaomiA1», у чорному корпусі, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . Переслідуючи корисливу мету та реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно ОСОБА_4 , використовуючи особисті довірчі стосунки з ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у потерпілого ОСОБА_6 належний останньому телефон марки «XiaomiA1», у чорному корпусі, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . Будучи переконаним в тому, що розпоряджається своїм майном з власної волі та не на шкоду своїм інтересам, ОСОБА_6 добровільно передав ОСОБА_4 належний йому телефон марки «XiaomiA1», у чорному корпусі, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_3 , після чого останній з місця вчинення кримінального правопорушення разом з майном потерпілого зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 заволодів шляхом обману мобільним телефоном марки «XiaomiA1», у чорному корпусі, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , належного потерпілому ОСОБА_6 , чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №CE-19/104-24/2789-TB від 25.01.2024 року, на загальну суму 2896 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000149 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України передано для вирішення питання щодо об`єднання з кримінальним провадженням у справі № 210/802/24, провадження № 1-кп/210/368/24.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про відмову в об`єднанні кримінальних проваджень та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із набранням чинності Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни "букви" закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

18 липня 2024 року згідно Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у 2024 році становить 3028 гривень, оскільки п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до обвинувального акта вартість викраденого ОСОБА_4 майна потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/2789-ТВ від 25.01.2024 року становить 2896,33 гривень, що станом на день розгляду провадження судом може бути лише підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Пункт 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За встановлених обставин, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України підлягає закриттю на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Щодо об`єднання кримінальних проваджень суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.334 КПК України у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Відповідно до ст.217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Об`єднання кримінальних проваджень є правом, а не обов`язком суду, то вирішуючи відповідне питання суд має виходити з наявності визначених для цього підстав, керуватися загальними принципами КПК України та надати оцінку можливого негативного впливу об`єднання матеріалів кримінальних проваджень, з урахуванням всіх обставин.

Дослідивши обвинувальні акти у двох кримінальних провадженнях та враховуючи вище вказані норми закону, суд дійшов висновку, що об`єднання кримінальних проваджень в одне ускладнить їх судовий розгляд, оскільки кримінальне провадження № 0000065 від 14.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, разом з тим, кримінальне провадження №0003602 від 29.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підлягає розгляду судом, отже об`єднання не забезпечить беззаперечного виконання вимог ст.ст. 2, 28 КПК України, тому суд приходить до висновку, що в об`єднанні кримінальних проваджень слід відмовити.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2024 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який було продовжено строком до 20.06.2024 року.

Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило, отже суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-288, 372, 479-2 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у об`єднанні кримінального провадження № 0000065 від 14.01.2024 року на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та кримінального провадження №0003602 від 29.06.2018 року на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Кримінальне провадження № 0000065 від 14.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «XiaomiA1», у чорному корпусі, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який згідно розписки від 22.01.2024 року переданий потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити у володінні останнього.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000065 від 14.01.2024 року, залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за № 210/802/24, провадження № 1-КП/210/367/24.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу проголошено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали складено 17 грудня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1