ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2024 року в кримінальному провадженні №0000409 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , українки по національності, громадянки України, з вищою освітою, працюючої на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №4 митного поста «Кельменці» Чернівецької митниці, заміжньої, раніше не судимої

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, проживаючого в АДРЕСА_2 , українця по національності, громадянина України, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ЄУНСС: 715/1379/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/22/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2024 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та призначено їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років обмеження волі з позбавлення права обіймати посади в митних органах строком на 3 роки, на підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_6 спеціального звання інспектора митної служби I-го рангу.

Зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення в період з 26 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням обмеження волі.

Також, вказаними вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України і призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 3 роки та покладено відповідні обов`язки.

Згідно вироку районного суду, ОСОБА_6 державний інспектор відділу митного оформлення №4 митного поста «Кельменці» Чернівецької митниці за попередньою змовою з ОСОБА_8 , жителем с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску на територію Румунії ОСОБА_10 при наступних обставинах.

Так, на початку жовтня 2022 року ОСОБА_6 стало відомо, про те, що ОСОБА_10 має намір виїхати за межі України, а тому остання зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила про це.

Тоді ж ОСОБА_6 повідомила в ході телефонної бесіди ОСОБА_10 та узгодила з ним місце та час зустрічі, що вартість переправлення його через державний кордон України поза межами пункту пропуску буде коштувати 4700 (чотири тисячі сімсот) Євро, з яких ОСОБА_10 , 700 (сімсот) Євро повинен залишити ОСОБА_6 , а 4000 (чотири тисячі) Євро повинен мати біля себе, оскільки ці кошти він має передати безпосередньою особам, які будуть його переводити (перевозити).

В подальшому, діючи на виконання домовленості з ОСОБА_6 , 13.10.2022 близько 17.00 год. ОСОБА_10 зустрівся з останньою біля центрального входу до ТЦ «Депот- центр», що за адресою вул. Головна, 265А, м. Чернівці, Чернівецька область та зайшов в приміщення, де за вказівкою останньої, передав їй грошові кошти в сумі 100 (сто) Євро (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.10.2022 складало 3550,26 гри.). Під час цієї зустрічі ОСОБА_6 пояснила ОСОБА_10 про те, яким чином його мають переправляти через державний кордон України поза пунктом пропуску, повідомивши що його мають переводити полями, лісами на територію Румунії, а також пояснила як він повинен діяти під час вказаного незаконного перетину.

В ході вказаної зустрічі, ОСОБА_6 , також висловила вимогу ОСОБА_10 щодо передачі ще 700 (сімсот) Євро за надані послуги, щодо перетину кордону, одночасно вказавши про те, що час відправки повідомить йому додатково.

23.10.2022 року близько 18.00 год. ОСОБА_10 , за попередньою домовленістю знову зустрівся з ОСОБА_6 біля центрального входу до ТЦ «Депот-центр», вул. Головна, 265А, м. Чернівці, Чернівецька область та в ході бесіди, вказавши на будівлю заводу «Кварц»(яка розташована за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 246) повідомила, що саме біля даної будівлі його буде в подальшому очікувати людина, з якою він поїде для подальшого переправлення через українсько-румунський кордон.

Після цього ОСОБА_6 почала наполягати, щоб ОСОБА_10 передав їй решту обумовленої суми грошових коштів - 700 (сімсот) Євро за його переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску.

Після цього ОСОБА_10 передав їй грошові кошти в сумі 100 (сто) Євро (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.10.2022 складало 3563,79 грн.) та узгодив з останньою, що ще 600 (шістсот) Євро перерахує їй на банківську картку.

В подальшому 24.10.2022 приблизно в 12.10 год. ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_10 що цього дня йому потрібно бути готовим до відправки, що вона скине номер телефону чоловіку, який набере ОСОБА_10 , і після дзвінка йому потрібно прибути на місце вказане раніше нею (біля приміщення заводу «Кварц») та мати при собі 4000 Євро, які потрібно буде передати особам, які безпосередньо здійснюватимуть переправлення його через кордон. При цьому ОСОБА_6 скинула номер банківської картки (належний ОСОБА_11 , яка є дружиною її брата) та повідомила про необхідність перерахування на неї раніше обумовлених коштів в сумі 23700 грн. (що в перерахунку складало 600 Євро). Після цього за вказівкою ОСОБА_6 ОСОБА_10 було перераховано на вказаний картковий рахунок 4972 грн. При цьому, у зв`язку з неможливістю перерахування решти коштів на вказаний рахунок, за домовленістю з ОСОБА_6 , решту грошових коштів в сумі 18700 грн. було передано її знайомій ОСОБА_12 .

Після цього на запитання ОСОБА_10 до ОСОБА_13 щодо подальшого перетину ним кордону, остання повідомила в ході телефонної переписки (із використанням месенджера «Signal»), що надіслала його номер телефону і його набере чоловік на ім`я « ОСОБА_14 ». Однак через деякий час, також в ході телефонної переписки (із використанням месенджера «Signal»), ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_10 , що йому необхідно поселятися в готель та очікувати на дзвінок.

26.10.2022 року о 12.48 ОСОБА_10 отримав повідомлення в месенджері «Signal» від ОСОБА_6 про те, що в 13.30 йому потрібно бути на визначеному нею раніше місці (біля будівлі заводу «Кварц»).

Після цього о 13.06 ОСОБА_10 також зателефонував ОСОБА_8 , який діяв за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , щодо здійснення незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_10 , та повідомив останньому, що йому необхідно прибути на вулицю Головну, 283, кінцева зупинка громадського транспорту (кільце для розвороту тролейбусів), де його на автомобілі «Вольво» буде очікувати ОСОБА_15 , якій потрібно буде передати грошові кошти (4000 Євро).

В свою чергу ОСОБА_8 26.10.2022, перебував на території Румунії, у зв`язку з чим не мав змоги здійснити відправку ОСОБА_10 через державний кордон України, а тому вказаний злочинний намір мав виконати його знайомий ОСОБА_16 (який засуджений за вчинення вказаного кримінального правопорушення вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2023 року).

ОСОБА_8 26.10.2022 зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що він знаходиться в Румунії у місті Сучава і йому потрібна допомога, пояснивши, що людину потрібно переправити з України в Румунію через державний кордон поза пунктом пропуску. При цьому ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_16 повинен буде зустріти людину в місті Чернівцях і відвести його в село Купка Чернівецького району в місце, яке знаходиться на відстані 200 метрів від траси, перед лісопосадкою. Там приїде людина, яка переправить особу через кордон поза пунктом пропуску.

Так, як ОСОБА_16 перебував поза межами м. Чернівців, то він в свою чергу, попросив свою племінницю ОСОБА_17 , яка не була обізнана щодо обставин незаконного перетину кордону, та яка працює в службі таксі, поїхати в місто Чернівці і забрати ОСОБА_10 біля кільця кінцевої зупинки тролейбусів та привезти до нього в село Купка.

У свою чергу, о 13.47 год. цього ж дня ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , прибув на вулицю Головну, 283, кінцева зупинка громадського транспорту (кільце для розвороту тролейбусів), де зустрівся з ОСОБА_15 , якій не було відомо про злочинну діяльність ОСОБА_8 та продовжуючи діяти за вказівками останнього передав останній 4000 (чотири тисячі) Євро, що згідно офіційного курсу НБУ складало 144321,60 грн.

Одержавши від ОСОБА_10 грошові кошти, ОСОБА_15 посадила останнього до автомобіля під керуванням ОСОБА_17 .

В подальшому, ОСОБА_17 на своєму автомобілі «Кіа» доставила ОСОБА_10 в село Купка Чернівецького району Чернівецької області, де він зустрівся з ОСОБА_16 .

В цей же день, 26.10.2022 близько 15.20 год. ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, посадив останнього у свій автомобіль, в якому очікував з останнім перед лісопосадкою в с. Купка Чернівецького району, Чернівецької області, осіб, які мали в подальшому переправити ОСОБА_10 далі в Румунію через державний кордон України поза межами пункту пропуску.

В подальшому, ОСОБА_16 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , надав ОСОБА_10 детальні поради та вказівки щодо його подальших дій під час та після перетину державного кордону України поза межами пункту пропуску в напрямку Румунії, а також подальших дій щодо легалізації його перебування в іноземній державі.

Під час вищевказаних дій, злочинну діяльність ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_16 було припинено внаслідок затримання ОСОБА_16 .

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 .

Прокурор у поданій апеляційній скарзі не оспорює вирок районного суду в частині кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_6 , однак вважає, що вирок районного суду підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного судом покарання ступнею тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Вважає, що районним судом при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 належно не враховано, що вона вчинила злочин під час воєнного стану та з корисливих мотивів.

Стверджує, що районний суд безпідставно застосував, щодо обвинуваченої ОСОБА_6 вимоги ст. 69 КК України та призначив надто м`яке покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є явно несправедливим через м`якість.

Зазначає, що встановлені пом`якшуючі обставини дають можливість призначити ОСОБА_6 покарання ближче до мінімальної межі санкції інкримінованого їй злочину.

Просить вирок районного суду в частині призначення обвинуваченої ОСОБА_6 покарання скасувати, ухвалити новий вирок яким визнати ОСОБА_6 винною за ч. 3 ст. 332 КК України та призначити їй покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в митних органах строком на 3 роки з конфіскацією майна, на підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_6 спеціального звання інспектора митної служби 1-го рангу, в решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_7 у поданій апеляційній скарзі не погоджується із вироком районного суду в частині призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, через його суворість.

Вважає невірним висновок районного суду про те, що обвинувачена ОСОБА_6 була організатором злочину передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Зазначає, що обвинувачена ОСОБА_6 не здійснювала самостійних пошуків особи, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України та не вчиняла жодних інших дій для організації вчинення кримінального правопорушення в частині перетину державного кордону.

Вказує, що особа, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України самостійно відшукала ОСОБА_6 та висловила прохання сприяти в перетині кордону.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 діяла виключно у якості посередника під час вчинення злочину за ч.3 ст. 332 КК України та не мала ніякого відношення до самої організації вчинення злочину, отримала мінімальну грошову винагороду за свої неправомірні дії у розмірі 100 Євро.

Зазначає, що ОСОБА_6 при вчиненні злочину діяла поза межами наявних у неї владно-управлінських повноважень, не використовувала наявні у неї можливості у відповідності до її посадових обов`язків за місцем роботи.

Стверджує, що обвинувачена ОСОБА_6 сприяла розкриттю злочину та з`ясуванню обставин його вчинення, щиро розкаялася, стала на шлях виправлення.

Вказує, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має ряд захворювань та хворого чоловіка, здійснила перерахування коштів на ЗСУ в розмірі 50000 грн.

Просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, призначити їй покарання із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, звільнивши обвинувачену від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку та вимоги апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, думку обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, заслухавши учасників судового провадження у судових дебатах, надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , жителем с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску на територію Румунії ОСОБА_10 при наступних обставинах.

Так, на початку жовтня 2022 року ОСОБА_6 стало відомо, про те, що ОСОБА_10 має намір виїхати за межі України, а тому остання зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила про це.

Тоді ж ОСОБА_6 повідомила в ході телефонної бесіди ОСОБА_10 та узгодила з ним місце та час зустрічі, що вартість переправлення його через державний кордон України поза межами пункту пропуску буде коштувати 4700 (чотири тисячі сімсот) Євро, з яких ОСОБА_10 , 700 (сімсот) Євро повинен залишити ОСОБА_6 , а 4000 (чотири тисячі) Євро повинен мати біля себе, оскільки ці кошти він має передати безпосередньою особам, які будуть його переводити (перевозити).

В подальшому, діючи на виконання домовленості з ОСОБА_6 , 13.10.2022 близько 17.00 год. ОСОБА_10 зустрівся з останньою біля центрального входу до ТЦ «Депот- центр», що за адресою вул. Головна, 265А, м. Чернівці, Чернівецька область та зайшов в приміщення, де за вказівкою останньої, передав їй грошові кошти в сумі 100 (сто) Євро (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.10.2022 складало 3550,26 гри.). Під час цієї зустрічі ОСОБА_6 пояснила ОСОБА_10 про те, яким чином його мають переправляти через державний кордон України поза пунктом пропуску, повідомивши що його мають переводити полями, лісами на територію Румунії, а також пояснила як він повинен діяти під час вказаного незаконного перетину.

В ході вказаної зустрічі, ОСОБА_6 , також висловила вимогу ОСОБА_10 щодо передачі ще 700 (сімсот) Євро за надані послуги, щодо перетину кордону, одночасно вказавши про те, що час відправки повідомить йому додатково.

23.10.2022 року близько 18.00 год. ОСОБА_10 , за попередньою домовленістю знову зустрівся з ОСОБА_6 біля центрального входу до ТЦ «Депот-центр», вул. Головна, 265А, м. Чернівці, Чернівецька область та в ході бесіди, вказавши на будівлю заводу «Кварц»(яка розташована за адресою м. Чернівці, вул. Головна, 246) повідомила, що саме біля даної будівлі його буде в подальшому очікувати людина, з якою він поїде для подальшого переправлення через українсько-румунський кордон.

Після цього ОСОБА_6 почала наполягати, щоб ОСОБА_10 передав їй решту обумовленої суми грошових коштів - 700 (сімсот) Євро за його переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску.

Після цього ОСОБА_10 передав їй грошові кошти в сумі 100 (сто) Євро (що згідно офіційного курсу НБУ станом на 23.10.2022 складало 3563,79 грн.) та узгодив з останньою, що ще 600 (шістсот) Євро перерахує їй на банківську картку.

В подальшому 24.10.2022 приблизно в 12.10 год. ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_10 що цього дня йому потрібно бути готовим до відправки, що вона скине номер телефону чоловіку, який набере ОСОБА_10 , і після дзвінка йому потрібно прибути на місце вказане раніше нею (біля приміщення заводу «Кварц») та мати при собі 4000 Євро, які потрібно буде передати особам, які безпосередньо здійснюватимуть переправлення його через кордон. При цьому ОСОБА_6 скинула номер банківської картки (належний ОСОБА_11 , яка є дружиною її брата) та повідомила про необхідність перерахування на неї раніше обумовлених коштів в сумі 23700 грн. (що в перерахунку складало 600 Євро). Після цього за вказівкою ОСОБА_6 ОСОБА_10 було перераховано на вказаний картковий рахунок 4972 грн. При цьому, у зв`язку з неможливістю перерахування решти коштів на вказаний рахунок, за домовленістю з ОСОБА_6 , решту грошових коштів в сумі 18700 грн. було передано її знайомій ОСОБА_12 .

Після цього на запитання ОСОБА_10 до ОСОБА_13 щодо подальшого перетину ним кордону, остання повідомила в ході телефонної переписки (із використанням месенджера «Signal»), що надіслала його номер телефону і його набере чоловік на ім`я « ОСОБА_14 ». Однак через деякий час, також в ході телефонної переписки (із використанням месенджера «Signal»), ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_10 , що йому необхідно поселятися в готель та очікувати на дзвінок.

26.10.2022 року о 12.48 ОСОБА_10 отримав повідомлення в месенджері «Signal» від ОСОБА_6 про те, що в 13.30 йому потрібно бути на визначеному нею раніше місці (біля будівлі заводу «Кварц»).

Після цього о 13.06 ОСОБА_10 також зателефонував ОСОБА_8 , який діяв за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , щодо здійснення незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_10 , та повідомив останньому, що йому необхідно прибути на вулицю Головну, 283, кінцева зупинка громадського транспорту (кільце для розвороту тролейбусів), де його на автомобілі «Вольво» буде очікувати ОСОБА_15 , якій потрібно буде передати грошові кошти (4000 Євро).

В свою чергу ОСОБА_8 26.10.2022, перебував на території Румунії, у зв`язку з чим не мав змоги здійснити відправку ОСОБА_10 через державний кордон України, а тому вказаний злочинний намір мав виконати його знайомий ОСОБА_16 (який засуджений за вчинення вказаного кримінального правопорушення вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2023 року).

ОСОБА_8 26.10.2022 зателефонував ОСОБА_16 та повідомив, що він знаходиться в Румунії у місті Сучава і йому потрібна допомога, пояснивши, що людину потрібно переправити з України в Румунію через державний кордон поза пунктом пропуску. При цьому ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_16 повинен буде зустріти людину в місті Чернівцях і відвести його в село Купка Чернівецького району в місце, яке знаходиться на відстані 200 метрів від траси, перед лісопосадкою. Там приїде людина, яка переправить особу через кордон поза пунктом пропуску.

Так, як ОСОБА_16 перебував поза межами м. Чернівців, то він в свою чергу, попросив свою племінницю ОСОБА_17 , яка не була обізнана щодо обставин незаконного перетину кордону, та яка працює в службі таксі, поїхати в місто Чернівці і забрати ОСОБА_10 біля кільця кінцевої зупинки тролейбусів та привезти до нього в село Купка.

У свою чергу, о 13.47 год. цього ж дня ОСОБА_10 , діючи за вказівкою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , прибув на вулицю Головну, 283, кінцева зупинка громадського транспорту (кільце для розвороту тролейбусів), де зустрівся з ОСОБА_15 , якій не було відомо про злочинну діяльність ОСОБА_8 та продовжуючи діяти за вказівками останнього передав останній 4000 (чотири тисячі) Євро, що згідно офіційного курсу НБУ складало 144321,60 грн.

Одержавши від ОСОБА_10 грошові кошти, ОСОБА_15 посадила останнього до автомобіля під керуванням ОСОБА_17 .

В подальшому, ОСОБА_17 на своєму автомобілі «Кіа» доставила ОСОБА_10 в село Купка Чернівецького району Чернівецької області, де він зустрівся з ОСОБА_16 .

В цей же день, 26.10.2022 близько 15.20 год. ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, посадив останнього у свій автомобіль, в якому очікував з останнім перед лісопосадкою в с. Купка Чернівецького району, Чернівецької області, осіб, які мали в подальшому переправити ОСОБА_10 далі в Румунію через державний кордон України поза межами пункту пропуску.

В подальшому, ОСОБА_16 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 , надав ОСОБА_10 детальні поради та вказівки щодо його подальших дій під час та після перетину державного кордону України поза межами пункту пропуску в напрямку Румунії, а також подальших дій щодо легалізації його перебування в іноземній державі.

Під час вищевказаних дій, злочинну діяльність ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_16 було припинено внаслідок затримання ОСОБА_16 .

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок районного суду в частині визнання винним та призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 в поданих апеляційних скарга не оскаржується, а тому апеляційний суд не переглядає вирок в цій частині.

Перевіряючи доводи апеляційних скарги про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої, а також щодо відсутності в її діях організації вчиненого злочину колегія суддів встановили наступне.

Згідно вироку районного суду ОСОБА_6 визнано виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме організації та незаконному переправленню особи через Державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Під організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України слід розуміти активні дії, які виявляються у розробці планів, визначенні місця, часу незаконного переправлення, пошуку співучасників, створенні організованої групи, тощо.

Як вбачається із матеріалів справи та показів свідка ОСОБА_10 , саме обвинувачена ОСОБА_6 надавала свідку ОСОБА_10 інформацію щодо місця та часу зустрічі з залученими особами, які мали допомогти з перетином кордону, вказала, яким чином потрібно здійснювати контактування та надала інструкції з встановлення потрібної програми на телефон, неодноразово наголошувала на необхідності передання коштів та вказувала кому і скільки потрібно передати грошей, повідомила, що проведе осіб до автомобіля, який перевезе їх до українсько-румунського кордону, після чого їх через ліс переведуть на територію Румунії.

Відтак, районним судом вірно встановлено, що у діях ОСОБА_6 наявна кваліфікуюча ознаки об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон.

Підстав для зміни вироку в цій частині апеляційний суд не вбачає.

Перевіряючи вирок районного суду в частині призначеного обвинуваченій ОСОБА_6 покарання колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судова колегія вважає, що таких вимог суд першої інстанції не дотримався.

Призначаючи покарання районний суд врахував, тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, а саме що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, має ряд захворювань, здійснила перерахування коштів на ЗСУ в розмір 50 000 грн.

Районний суд врахував роль та участь ОСОБА_6 у вчиненні даного злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 районний суд визнав щире розкаяння, активне сприяння у розкритті злочину, повне визнання вини, обставин що обтяжують покарання не встановлено.

Вказані обставини, районний суд вважав достатніми для застосування вимог ст. 69 КК України, та при призначенні основного покарання, перейшов до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції інкримінованого правопорушення, а саме не пов`язаного із ізоляцією від суспільства у виді обмеження волі.

Колегія суддів вважає поспішним висновок районного суду щодо необхідності перейти до іншого виду покарання, не зазначеного в санкції інкримінованого правопорушення, при призначенні покарання обвинуваченої ОСОБА_6 із застосуванням ст. 69 КК України.

На переконання апеляційного суду, застосовуючи щодо обвинуваченої ОСОБА_6 вимог ст. 69 КК України, слід призначити вид покарання, який передбачений санкцією ч.3 ст. 332 КК України, однак у розмірі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції інкримінованої статті.

Апеляційний суд визнає такими обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину і дають підстави для пом`якшати покарання : щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, виключно позитивну характеристику, перерахування коштів на ЗСУ гроші, те що ОСОБА_6 на момент судового розгляду усвідомила скоєне та його наслідки.

Колегією суддів із матеріалів кримінального провадження встановлено, що інкриміноване правопорушення було вчинено ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження - ОСОБА_16 .

Обвинуваченому ОСОБА_8 оскаржуваним вироком було призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в 3 роки.

Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2023 року затверджено угоду між прокурором та ОСОБА_16 , останньому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком в 2 роки.

Вказані вироки щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_18 не оскаржувались стороною обвинувачення у апеляційному порядку.

Як видно із встановлених органом досудового розслідування та районним судом фактичних обставин даного кримінального провадження, ОСОБА_6 протягом досудового слідства та судового розгляду давала одностайні визнавальні показання щодо вчинених нею, ОСОБА_8 та ОСОБА_18 дій.

Конституцією України встановлено принцип рівності громадян перед законом та судом.

Засадами кримінального провадження зазначено, що форма і зміст кримінального провадження повинні відповідати, зокрема рівності громадян перед законом та судом.

Районний суд у оскаржуваному вироку зазначив, що призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, із застосуванням положення ст. 69 КК України, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і повністю відповідає вимогам ст.ст. 65 - 67 КК України, а запропоновані прокурором вид та міра основного покарання у виді семи років позбавлення волі, на думку суду, є неспіввісними і вкрай суворими, оскільки призначення такого суворого покарання створюватиме значний дисбаланс по відношенню до призначених покарань іншим учасникам групи.

Такий висновок суду є вірним, однак посилаючись на вказані обставини суд першої інстанції належним чином не врахував їх, та призначив покарання без застосовування вимог ст. 75 КК України.

Роль та участь ОСОБА_6 у скоєнні даного злочину не є такими, що дають підстави, з урахуванням даних про її особу, призначити їй суттєво суворіше покарання в порівнянні з іншими учасниками.

Тому, з метою дотримання справедливості у даному кримінальному провадженні та рівності перед судом, виходячи із засад кримінального провадження, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_6 , яка згідно медичних документів має хронічні захворювання, та стан здоров`я її чоловіка, її виключно позитивну характеристику, відсутність обставин, що обтяжують покарання, є підстави для застосування щодо неї ст. 75 КК України.

На думку колегії суддів, враховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих, покарання із застосуванням ст.ст. 69,75 КК України у виді 5 років позбавлення волі із іспитовим строком в 3 роки - буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нових злочинів.

При призначенні покарання апеляційний суд враховує, що вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення не було пов`язане з її діяльністю чи займаною посадою, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади, а також позбавлення спеціального звання, у даному випадку є недоцільним.

Також, згідно ст. 77 КК України при звільненні ОСОБА_6 від відбування покарання із випробуванням не призначається додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок районного суду в частині призначення ОСОБА_6 покарання - скасуванню, із ухваленням нового вироку в цій частині.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 409, 414, 420, 615 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 вересня 2024 року в частині призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_6 - скасувати, ухвалити новий вирок.

Визнати ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України і за його вчинення призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення а період з 26 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо вона протягом 3-х річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_3

[підпис] ОСОБА_2

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

15.01.2025 року

(дата засвідчення копії)