Справа № 509/3915/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

в залі суду с-ща Овідіополь розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0002561 від 05.10.2015 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівськ (м.Чорноморськ) Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні 4 малолітніх дітей, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що зранку 05.10.2015 року, знаходячись на землях Великодолинської селищної ради, на полі виявив дикоростучі кущі коноплі. З метою незаконного придбання наркотичного засобу, ОСОБА_4 шляхом зривання гілок коноплі, незаконно придбав наркотичний засіб, який в подальшому поклав в паперовий згорток.

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 переніс до автомобілю марки «ВАЗ 2106» д/з НОМЕР_1 , де незаконно перевозив та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Далі, того ж дня, співробітниками Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області в ході огляду автомобілю ВАЗ 2106 д/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , на відстані 0,50 м від правої пасажирської двері, виявлено речовину рослинного походження зеленого кольору разом з паперовим згортком, який останній, з метою приховування предмета злочину викинув з салону вказаного автомобіля.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, вилучена в ході огляду речовина є наркотичним засобом - канабісом, загальна маса якого у висушеному стані становить 31,88 г, що згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, перевищує невеликий розмір.

Зазначені умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані, як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

19.03.2025 року в судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечує.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підставах.

Як зазначено у п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст.285 КПК України передбачається, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 309 ч.1 КК України яка інкримінується ОСОБА_4 відповідно до ч.2 ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено 05.10.2015 року, тобто з моменту вчинення кримінального правопорушення сплило більше 9 років, суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення клопотання.

Запобіжний захід не застосовувався.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Що стосується процесуальних витрат, суд вважає, що процесуальні витрати розподілу не підлягають з огляду на наступне.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються з:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Усталеною судовою практикою визначено, що процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Частиною 2 ст.124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У свою чергу ч.1 ст.126 КПК України закріплює, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Колегія суддів Верховного Суду України у своїй ухвалі від 23.02.2022 року (справа №203/241/17, провадження № 51-4251км21) зазначила:

«1) Чинний КПК чітко передбачає в ч.2 ст.122, що процесуальні витрати «суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта» «у разі ухвалення обвинувального вироку» (тобто, коли особу за результатами відповідного судового розгляду судом визнано винуватою). Проте кримінальний процесуальний закон не містить жодних норм, які б визначали за яких умов і в які саме процесуальні витрати мають бути покладені на підозрюваного чи обвинуваченого у разі закриття кримінального провадження. При цьому слід брати до уваги те, що кримінальне провадження може бути закрите з різних підстав, крім того у кримінальному провадженні можуть бути різні процесуальні витрати (наприклад, понесені державою, зокрема, на залучення експерта, або потерпілою особою чи іншим учасником, зокрема, на правову допомогу тощо). За таких обставин підхід, який допускає можливість стягнення з підозрюваного чи обвинуваченого процесуальних витрат у разі закриття кримінального провадження з тих чи інших підстав, буде завжди поєднаний із порушенням принципу правової визначеності, оскільки особа не зможе адекватно передбачати, чи буде таке рішення ухвалено в його конкретній ситуації. Отже, дотримання принципу правової визначеності може бути забезпечене або в разі, якщо судова практика дотримуватиметься підходу, відповідно до якого стягнення процесуальних витрат (особливо тих, що понесені державою) з підозрюваного, обвинуваченого в разі закриття кримінального провадження є неможливим до внесення відповідних змін до законодавства, або принаймні, якщо об`єднана палата сформулює чіткі та передбачувані критерії, які мають братися до уваги судами при ухваленні рішення про стягнення таких витрат».

Враховуючи зазначену правову позицію, суд вважає, що процесуальні витрати в зв`язку закриттям кримінального провадження стягненню з обвинуваченого не підлягають та підлягають віднесенню на рахунок Держави.

Керуючись п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0002561 від 05.10.2015 року за ст.309 ч.1 КК України закрити.

Речові докази відповідно до ст.100 КПК України, а саме:

- зошит на 18 аркушів; аркуш від зошита в кількості 1 штуки; аркуш від зошита із речовиною рослинного походження масою у висушеному стані 31,88 г, яка є наркотичним засобом канабісом, які перебувають у камері зберігання речових доказів відділення поліції №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області знищити.

Процесуальні витрати на залучення експертів віднести на рахунок Держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд на протязі семи днів з дня наступного після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1