Справа № 159/6925/24
Провадження № 1-кс/159/522/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

заявника - не з`явився,

прокурора - не з`явився,

дізнавача- не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,

встановив:

В провадження слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 знаходиться скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 03.02.2025 про повну відмову в задоволенні клопотання потерпілого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000341 від 26.09.2024 (далі скарга).

12.03.2025 ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

Протоколом автоматизованого розподілу розгляд заява про відвід розподілена судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , який призначив її розгляд у судовому засідання 24.03.2025 на 15.00 год.

У судове засідання ОСОБА_3 не прибув. До суду повернулося рекомендловане повідомлення про вручення поштового відправлення № 220 яким ОСОБА_3 надсилалася повістка у судове засідання на 24.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_4 не прибув, однак подав пояснення щодо заяви про відвід.

Прокурор та старший дізнавач у судове засідання не прибули хоча повідомлялися про час, місце і дату судове засідання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

ОСОБА_3 (далі - заявник) заяву про відвід слідчому суді ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що останній раніше упереджено відносився до нього та його довірителів приймаючи низку ухвал, які були скасовані Волинським апеляційним судом (у справі №159/4394/23 від 11.09.2023, у справі №159/3223/24 від 20.06.2024, у справі №159/6925/24) у зв`язку з чим він звертався з дисциплінарною скаргою до Вищої ради правосуддя.

На переконання заявника слідчий суддя ОСОБА_4 порушив його право на справедливий суд, оскільки не провів розгляд його скарги у встановлений законом строк (72 години з моменту надходження скарги) та не витребував копій долучених дізнавачем матеріалів кримінального провадження, для надання їх заявнику як учаснику справи, що стало причиною відкладення справи на 12.03.2025.

Зазначене вище у сукупності, на переконання заявника, свідчить про небезсторонність слідчого судді ОСОБА_4 та його упередженість до заявника.

Слідчий суддя ОСОБА_4 надав письмові пояснення від 12.03.2025 у яких зазначив, що зазначена вище скарга надійшла до Ковельського міськрайонного суду 10.02.2025. Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 від 11.02.2025 відкрито провадження, справу призначено до розгляду на 15.00 год 13.02.2025, тобто в межах 72 годин з моменту надходження скарги. У зв`язку з відсутністю у скарзі інформації про номер телефону ОСОБА_3 він не міг бути повідомлений телефонограмою про судове засідання призначене на 13.02.2025.

У судове засідання 13.02.2025 ОСОБА_3 не з`явився, а тому судове засідання у справі було відкладено на 15.00 год 26.02.2025 про, що заявнику направлялася повістка поштою.

Як зазначає у поясненнях суддя ОСОБА_4 засідання 26.02.2025 не відбулось у зв`язку з його хворобою, однак листок непрацездатності не оформлявся, а слідчий суддя перебував в одноденній відпустці, у зв`язку з чим розгляд скарги було відкладено на 03.03.2025.

03.03.2025 за клопотанням заявника ОСОБА_3 судове засідання за скаргою було відкладено на 10.00 год 12.03.2025 для отримання ним копій матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними.

Вивчивши пояснення та доводи учасників справи, матеріали справи суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.75 КК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною 5 ст.80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так у п.104 рішення Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд) від 27.05.2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

У п. 105 зазначеного вище рішення Європейський Суд зазначив, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86) п. 106 зазначеного вище рішення Європейського Суду.

З огляду на викладе вище, під час вирішення заяви про відвід суд також керується і критеріями, які визначив у своїй практиці Європейський Суд щодо встановлення безсторонності судді, якому заявлений відвід.

Під час розгляду заяви про відвід суддя не встановив, що поведінка судді ОСОБА_4 у процесі розгляду скарги заявника свідчила б про порушення суб`єктивного критерію безсторонності. Тобто суд не встановив, що суддя ОСОБА_4 мав особисту упередженість або він був необ`єктивним під час розгляду скарги заявника.

Щодо об`єктивного критерію безсторонності то на переконання судді відсутні обґрунтовані сумніви у його недотриманні. Зокрема, це підтверджується тим, що суддя ОСОБА_4 ухвалою від 11.02.2025 відкрив провадження за скаргою заявника та призначив її розгляд у межах 72 годин до судового розгляду. Неможливість розгляду справи у зазначений строк була зумовлена об`єктивними чинниками, адже у скарзі не було зазначено номера телефону заявника, а повістка надіслана поштою не дійшла б до заявника у такі стислі терміни. Подальше відкладення розгляду скарги було зумовлене хворобою слідчого судді (26.02.2025), а відкладення судового засідання 03.03.2025 клопотанням самого заявника про отримання копій матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними.

Крім того, суд звертає увагу, що право на справедливий суд, про порушення якого зазначає заявник, передбачає собою дотримання судом засад кримінального провадження серед яких диспозитивність та змагальність (ст. 26, 22 КПК України). Суд, як незалежний арбітр, сприяє учасникам кримінального провадження у захисті їхніх прав та інтересів шляхом задоволення законних клопотань та заяв, у тому числі про отримання копій матеріалів кримінального провадження та надання часу для ознайомлення з ними.

Отже, підсумовуючи наведене, на переконання судді, обставини тривалого розгляду скарги заявника зумовлені не діями чи бездіяльністю слідчого судді ОСОБА_4 , а об`єктивними обставинами, які не залежали від нього. Заразом, відкладення розгляду скарги 03.03.2025 відбулося за ініціативою та для реалізації прав заявника.

Також суд не погоджується з доводами заявника щодо скасування Волинським апеляційним судом ухвал, які постановляв слідчий суддя ОСОБА_4 , як доказ упередженого ставлення судді до заявника.

На переконання судді незгода учасника з процесуальними рішеннями судді в інших справах не може бути підставою для відводу судді.

Зазначені вище твердження заявника виходять за межі доведення безсторонності судді, а більше стосуються його професійних здібностей, що також не є підставою для задоволення відводу судді, оскільки така відсутня в переліку підстав зазначених у ч. 1 ст. 75 КПК України.

Із доводів заявника не вбачається будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість, необ`єктивність чи небезсторонність слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги заявника, а підстави на які посилається заявник не передбачені ст. 75 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, розглянувши заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 вважаю її необґрунтованою і такою, яку не можна задовольнити.

Керуючись ст.ст.75, 76, 81-82, 371-372, 392 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1