УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні №0000533,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 13.11.2024 р., у кримінальному провадженні №0000533, на вилучені, у ході проведення 28.10.2024 р. обшуку, належні ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , та ноутбук марки «Asus», с/н НОМЕР_4 , із зарядним пристроєм. В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 , з-поміж іншого, посилається на те, що у період з 28.10.2024 р. по 23.11.2024 р. у органу досудового розслідування та прокурора було достатньо часу, щоб оглянути вміст інформації, що міститься у, вилучених у ОСОБА_3 , ноутбуці та мобільному телефоні, і переконатися у тому, що ці речі не містять відомостей, які можуть бути використані під час досудового розслідування, у ході досудового розслідування, з належним ОСОБА_3 майном проведені необхідні слідчі дії (проведено їх огляди), а тому, на даний час, відпала необхідність у застосуванні арешту, накладеного на зазначене майно ОСОБА_3 , інтереси якого, а також його дружини, суттєво обмежуються вказаним заходом забезпечення кримінального провадження.

Третя особа ОСОБА_3 , який клопотав про розгляд справи у його відсутності, та прокурор у судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали клопотання а також матеріали судової справи №686/28192/24 (1-кс/686/9167/24) та надані матеріали кримінального провадження № 0000533, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з протоколом обшуку від 28.10.2024 р., мобільний телефон із сім-картою та ноутбук, про скасування арешту з яких йдеться у поданому ОСОБА_3 . клопотанні, дійсно було вилучено у останнього, в ході проведення обшуку за місцем його проживання у домоволодінні, що по АДРЕСА_1 , тобто, ОСОБА_3 є тією особою, що має право звертатись із клопотанням, у порядку ст.174 КПК України, про скасування арешту, накладеного на належне йому майно.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000533, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, ч.4 ст.246 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.10.2024 р., 28.10.2024 р., у період з 07 год. 37 хв. до 09 год. 00 хв., було проведено обшук у домоволодінні, що по АДРЕСА_1 . За результатами проведення вказаного обшуку, у ОСОБА_3 було вилучено належні останньому мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , та ноутбук марки «Asus», с/н НОМЕР_4 , із зарядним пристроєм.

28.10.2024 р., постановою слідчого, окрім інших речей та документів, було визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні й вищевказані, вилучені у ОСОБА_3 мобільний телефон та ноутбук.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 13.11.2024 р., окрім інших речей та документів, було накладено арешт, шляхом заборони розпоряджатись, відчужувати та користуватися майном, й на вилучені, під час проведення вказаного обшуку, належні ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ: НОМЕР_5 (фактично вилучений мобільний телефон з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), із сім-картою НОМЕР_3 , та ноутбук марки «Asus», с/н НОМЕР_4 , про скасування арешту з яких порушується питання у поданому ОСОБА_3 клопотанні. Правовою підставою для накладення на це майно арешту, стала необхідність збереження, як речових доказів, окрім інших речей, і вказаних мобільного телефону та ноутбуку.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000533 не закінчено, відповідно й не відпала потреба в збереженні речових доказів належних ОСОБА_3 мобільного телефону та ноутбуку, однак, слідчий суддя, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи інтереси власника майна, приходить до висновку, що на даний час потреба у подальшому накладенні арешту, у частині позбавлення власника майна - ОСОБА_3 права користування належними йому мобільним телефоном (із сім-картою) та ноутбуком (складовою частиною якого є зарядний пристрій), відпала. При цьому, слідчим суддею враховуються ті обставини, що факт відшукання вказаних речей саме за місцем проживання ОСОБА_3 вже було зафіксовано у протоколі обшуку, а інформація, яка наявна у зазначеному телефоні та ноутбуці може бути зафіксована, шляхом копіювання відповідних даних, окрім того, інформацію щодо телефонних з`єднань абонента, який користувався вищеозначеною сім-картою, орган досудового розслідування може отримати шляхом здійснення тимчасового доступу до документів, які знаходяться в операторів телекомунікацій. Тобто, у випадку надання ОСОБА_3 можливості користуватись його мобільним телефоном, із сім-карткою, та ноутбуком, не може бути завдана шкода кримінальному провадженню, що також узгоджується із письмовою позицією прокурора, який не заперечив щодо скасування арешту, накладеного на вказані речі, у частині заборони користування ними.

Також, слідчим суддею приймаються аргументи власника майна про те, що неповернення, протягом тривалого часу, його майна, призводить до надмірного обмеження інтересів ОСОБА_3 та його дружини, які, через неможливість відновлення, наявних у вилученому мобільному пристрої, списку контактних номерів телефонів, не мають можливості спілкуватись із родичами. А тому, подальше збереження накладеного на майно арешту, в частині заборони користування вказаним мобільним телефоном із сім-картою та ноутбуком, порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна та завданням кримінального провадження, і потягне за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

Позбавлення ОСОБА_3 права користування належним йому майном, в даному випадку, суттєво порушує інтереси особи, яка на даний час не є підозрюваною чи обвинуваченою у кримінальному провадженні, та тривалий час позбавлена можливості користуватись мобільним телефоном та ноутбуком, які перебували у його володінні. Тоді як стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод декларує право кожної фізичної або юридичної особи вільно володіти своїм майном.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не закінчено, однак, на думку слідчого судді, скасування арешту з вказаного майна, у частині заборони права користування належними ОСОБА_3 мобільним телефоном із сім-картою та ноутбуком, не створить будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження, що також узгоджується з позицією прокурора, який не заперечив щодо часткового скасування арешту, накладеного на вказані речі.

За таких обставин, приходжу до висновку, що можливо скасувати, накладений у кримінальному провадженні №0000533, арешт, в частині заборони користування належними ОСОБА_3 мобільним телефоном марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (ІМЕІ: НОМЕР_5 ), із сім-картою НОМЕР_3 , та ноутбуком марки «Asus», с/н НОМЕР_4 (складовою частиною якого є зарядний пристрій), які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000533, із залишенням обмежень щодо розпорядження та відчуження вказаного майна, у зв`язку з чим подане ОСОБА_3 клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, який був накладений ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 13.11.2024 року, у кримінальному провадженні №0000533, в частині заборони користування належними ОСОБА_3 мобільним телефоном марки «Samsung», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (ІМЕІ: НОМЕР_5 ), із сім-картою НОМЕР_3 , та ноутбуком марки «Asus», с/н НОМЕР_4 (складовою частиною якого є зарядний пристрій).

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя