Справа № 461/1303/25
Провадження № 1-кс/461/2007/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

02.04.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 13.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

01.04.2025 старший слідчий ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора чи суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 13.02.2025 приблизно о 13 год. 30 хв., керуючи спеціалізованим вантажним самоскидом марки «КАМАЗ-6520», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи з території будівельного майданчика, що розташований біля буд. №48 по вул. Стрийській у м. Львові, грубо порушив вимоги Розділу 1 п.1.5 «дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; Розділу 2 п.2.3 підпункт б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; підпункт д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; Розділу 10 п.10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він, керуючи транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який будучи охоронцем на вказаному будівельному майданчику, відчинив металеву браму та переходив проїзну частину дороги, справа на ліво, відносно напрямку руху спеціалізованого вантажного самоскида.

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а саме: тупу поєднану травму тіла у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня, тупої травми грудної клітки, множинних переломів ребр, забою легень, забою органів середостіння, тупої травми живота з відривом брижі термінального відділу тонкого кишківника з ішемією та множинними розривами, внутрішньочеревної кровотечі, багатоуламкового перелому лонних кісток білатерально, розчавлення правої нижньої кінцівки, що призвело до гострої крововтрати, гіповолемічного шоку і смерті, яка настала 13.02.2025 перебуваючи в реанімаційному відділені КНП 1 ТМО ВП «Лікарня Святого Луки», що за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 23.

26.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.02.2025, схемою і фототаблицею до нього; показаннями в якості свідка ОСОБА_7 ; слідчим експериментом за участі свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ; показаннями в якості потерпілого ОСОБА_8 ; іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, в результаті його дій настали тяжкі наслідки у вигляді смерті потерпілого.

З урахуванням того, що об`єктивна сторона кримінального правопорушення виразилася у грубому порушенні ним Правил дорожнього руху України, в результаті ДТП настали тяжкі наслідки у вигляді загибелі однієї особи, а тому є достатні підстави вважати, що є ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ст.177 КПК України, зокрема:

1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі;

2) неможливість запобігання ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Зважаючи на викладене, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків як підозрюваного, щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

До судового засідання прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

До матеріалів клопотання долучена спільна заява підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , в якій просять розглядати клопотання без їх участі, вказавши, що проти задоволення клопотання не заперечують.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду даного клопотання у відсутності учасників процесу.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.5, 7 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 13.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

В межах даного кримінального провадження, 26.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на даний час, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.02.2025; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.02.2025; висновком експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи від 17.03.2025 №СЕ-19/114-24/5058-ІТ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 26.03.2025; заявою підозрюваного ОСОБА_4 від 26.03.2025.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, слідчий суддя вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достатніми для здійснення висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення може бути більш ретельно досліджено в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Прокурором доведено, що є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, виходячи із наступного.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що може стимулювати підозрюваного до втечі.

Існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу кінцевого рішення відносно підозрюваного.

Таким чином, враховуючи обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, зважаючи на особу підозрюваного, який одружений, раніше не судимий, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, враховуючи ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та доведеність прокурором зазначених у клопотанні обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками.

Приймаючи рішення щодо внесеного клопотання вважаю, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, як найбільш м`якого запобіжного заходу, за своєю суттю є помірним та таким, що не становитиме надмірного тягаря для підозрюваного, а також не суперечитиме п.2 ч.3 ст.132 КПК України, в повній мірі відповідає особі підозрюваного, тяжкості пред`явленої йому підозри та зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.132, 177, 179, 194, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 (два) місяці, до 02.06.2025, та покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Обов`язок по контролю за виконанням ухвали покласти на прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 02.04.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1