Справа № 357/2408/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому судовому засіданні, угоду про примирення, яка укладена 21 лютого 2025 року між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника - ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000002, яке внесене до ЄРДР 01 січня 2025 року стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, без місця реєстрації, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2024 року, за ст. 126-1 КК України, до обмеження волі на строк 1 (один) рік, від відбування якого звільнений, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України (далі - угода про примирення),

за участю сторін судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, за таких фактичних обставин.

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 10 червня 2024 року по 28 грудня 2024 року, систематично вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_3 , фізичне та психологічне насильство.

Так, 10 червня 2024 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем спільного проживання з дружиною ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку, в ході якої завдав їй ударів та ушкоджень, чим вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 .

В подальшому, згідно постанови Білоцерківського міськрайонного судувід 02 липня 2024 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчиненнядомашнього насильства, 02 жовтня 2024 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючиза місцем проживання матері ОСОБА_3 - ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_3 , словесно ображав, погрожував фізичною розправою та намагався вчинити бійку, чим вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру.

В подальшому згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 15 жовтня 2024 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчиненнядомашнього насильства, 28 грудня 2024 року близько 18 години 00 хвилин,перебуваючи за місцем проживання матері ОСОБА_3 - ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_3 , виражався нецензурною лайкою, словесно ображав, чим вчинив психологічне насильство, що призвело до погіршення соціального функціонування та зниження якості поточного життя потерпілої ОСОБА_3 .

Отож, ОСОБА_4 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_3 , що призвело до погіршення соціального функціонування та зниження якості поточного життя потерпілої ОСОБА_3 , а саме викликало комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, розгубленістю почуттів, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку свого життя, переживанням почуттів образливості та приниженої гідності, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя.

Внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (агресивної поведінки чоловіка ОСОБА_4 ) ОСОБА_3 завдані психологічністраждання.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно з угодою про примирення, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ст. 126-1 КК України.

ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати в судовому засіданні обвинувачення в обсязі обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_3 до ОСОБА_4 претензій не має, останній має публічно вибачитись за вчинення кримінальне правопорушення.

Сторони погодились на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбаченого ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, а також визначення остаточного покарання, за правилами ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 27 травня 2024 року, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Згідно із ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного та обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України є нетяжким злочином.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000002, яке внесене до ЄРДР 01 січня 2025 року стосовно: ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, може бути укладена угода про примирення.

Суд вважає, що угода про примирення містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 471 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.

ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє що: має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд зазначає, що угода про примирення, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини які обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину повторно та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, дані про його особу, зазначені у вступній частині вироку, а також враховуючи те, що він медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує, перебуває на обліку військовозобов`язаних, як придатний.

Правила ст. 71 КК України сторонами угоди про примирення застосовані правильно.

Судом встановлено, що угода про примирення, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що її умови не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 виконав взяті на себе зобов`язання, а саме повністю визнав свою винуватість та публічно вибачився перед потерпілою.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, ??у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, суд призначає узгоджене в угоді про примирення покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Підстав, передбачених ч. 2 ст. 177 КПК України, для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Керуючись ст. 331, 368, 374, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про примирення, яка укладена 21 лютого 2025 року між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника - ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

За правилами ст. 71 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного цим вироком, невідбутої частини призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2024 року, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік та 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України вручити учасникам судового провадження копію повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_9

Київської області