Справа № 459/916/25
Провадження № 1-кп/459/64/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника відділу у справах дітей ОСОБА_7 ,

представника сектору ювенальної поліції ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусового заходу виховного характеру стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000124 за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_4 28.01.2025 року, близько 23:45 год., спільно з неповнолітнім ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу салону краси «Noa Derma», що по вул. Бандери, 7 в місті Шептицький, Львівської області,умисно, з метою заволодіння чужим майном для власного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного на підставі Указу Президента України № 64/2022, шляхом злому навісного замка, проник до спеціально обладнаного підсобного приміщення, звідки таємно викрав генератор «О`МАС» GТ 15000 Е-А, бензиновий, потужністю 8кВТ, належний ФОП ОСОБА_10 , чим завдав останній збитків на суму 44592.00 грн.

Слідчий СВ Шептицького РВП ГУНП у Львівській області звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Шептицької окружної прокуратури Львівської області, про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно ОСОБА_4 у вигляді застереження.

На обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України. В період інкримінованих йому дій він не досяг 14 річного віку, тобто віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Під час судового розгляду прокурор клопотання підтримав.

Заперечень щодо задоволення клопотання не поступило.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 вину визнав повністю, вказав, що 28.01.2025 року, спільно з ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу салону краси «Noa Derma», що по вул. Бандери, 7 в місті Шептицький, Львівської шляхом злому замка, проник до підсобного приміщення, звідки викрав генератор.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру,відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння останнім фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом неповнолітнього ОСОБА_4 та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Учасникам розгляду справи розяснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є кримінальним тяжким здлчином.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» застереження (п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України), яке є одним із найм`якших заходів виховного характеру, може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.

Суд, ухвалюючи судове рішення у цій справі, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу ХІ КК України.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, не досягнувши віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, він та його законний представник дализгоду на застосуванням примусового заходу виховного характеру, суд дійшов висновку про застосування стосовно нього примусового заходу виховного характеру у виді застереження.

Керуючись ст.ст. 497, 498, 501, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 статті 185 КК України, примусовий захід виховного характеру у виді застереження.

Речові докази, зазначені у постановах слідчого Шептицького РВП ГУНП у Львівській області від 11.02.2025, залишити при матеріалах справи, від 27.02.2025 вважати повернутими законному володільцю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1