справа № 947/1223/25
провадження № 1-кс/947/646/25
УХВАЛА

про часткове задоволення скарги

13.01.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одеса скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 30.12.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2025 року в провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 30.12.2024 року.

В обґрунтування поданої скарги заявник зазначає, що 30.12.2024 року нею була подана до СУ ГУНП в Одеській області заява про кримінальні правопорушення, які були вчинені співробітниками Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Одеській області. Заяву було прийнято 30.12.2024 року, проте станом на момент звернення до суду із даною скаргою відомості до ЄРДР не внесено.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник СУ ГУНП в Одеській області у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв по суті скарги чи з процесуальних питань суду не надавав. Заперечень проти задоволення скарги від працівників ГУНП в Одеській області до суду також не надходило.

Зважаючи на наведене розгляд скарги проводиться слідчим суддею за наявними матеріалами скарги з урахуванням пояснень та позиції сторони скаржника.

В ході розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

З матеріалів скарги вбачається, що 30.12.2024 року ОСОБА_3 до СУ ГУНП в Одеській області було подано заяву про ймовірне вчинення кримінального правопорушення.

Факт надходження і прийняття вказаної заяви СУ ГУНП в Одеській області 30.12.2024 року підтверджено відповідним штампом на заяві із підписом особи, що прийняла заяву в СУ ГУНП в Одеській області.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України встановлені загальні засади кримінального провадження, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься публічність. Згідно цього принципу, у відповідності до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

За приписами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року № 298).

Згідно з п. 1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя зазначає, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на певний рух заяви (передача її для перевірки повноважним особам), перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Зазначені вимоги законодавчих актів знайшли своє відтворення в правовій позиції, викладеній в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.02.2023 у справі № 347/1400/18 (провадження № 51-2890км22), відповідно до якої слідчий (прокурор) після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР; таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Аналогічна позиція міститься також в п.п. 35-36 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18), в якій Верховний Суд дійшов висновку про те, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Між тим, наданими слідчому судді матеріалами скарги ОСОБА_3 підтверджено лише факт того, що заяву ОСОБА_3 було подано нею до СУ ГУНП в Одеській області 30.12.2024 року. Докази передачі заяви повноважним особам (слідчому, дізнавачу) СУ ГУНП в Одеській області для подальшої перевірки відсутні.

Отже, відсутність відомостей про рух заяви після її подачі заявником, про призначення особи, відповідальної за розгляд заяви (слідчого, дізавача), позбавляє слідчого суддю можливості безпосередньо з`ясувати обставини, мотиви та підстави невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, й відповідно - вирішити питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Сама конструкція статті 214 КПК України, у якій вказано: «Слідчий, дізнавач, прокурор…» передбачає визначення конкретної посадової особи, яка фактично прийняла заяву, що є передумовою для вчинення дій для подальшого її розгляду та прийняття рішення щодо наявності ознак кримінального правопорушення і початку досудового розслідування. Зміст статті 214 КПК України не містить вимог до юридичних осіб, в тому числі і до управлінь національної поліції.

При таких обставинах, в рамках розгляду скарги ОСОБА_3 вимоги про зобов`язання внести відомості до ЄРДР до встановлення руху заяви є передчасними.

Отже, слідчим суддею встановлені підстави для часткового задоволення скарги, визнавши обґрунтованими доводи щодо бездіяльності посадових осіб, яка полягає у не інформуванні заявника про результати розгляду заяви та підстави для покладення зобов`язань на посадових осіб ГУНП в Одеській області, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, розглянути заяву адвоката ОСОБА_3 «щодо внесення до ЄРДР» від 30.12.2024 року.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб СУ ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 30.12.2024 року задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу СУ ГУНП в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 30.12.2024 року та проінформувати заявника письмово з дотриманням вимог розумного строку про результати розгляду.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1