Єдиний унікальний № 371/357/25
Номер провадження № 1-кс/371/105/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2025 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000041 від 15.01.2025,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч.2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване, ти що 15.01.2025 до чергової частини ВП № 2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшов письмовий рапорт оперуповноваженого СКП ВП № 2, про вчинення громадянином ОСОБА_7 , на території м. Миронівка та Миронівської ТГ Обухівського району Київської області незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

По даному факту слідчим відділенням ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області 15.01.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Окрім того, 13.03.2025 до ЧЧ ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт заступника начальника СВ ВП № 2 Обухівського РУП про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , 27.02.2025 повторно збув наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), вагою 0,022г.

По вказаному факту внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000094 від 13.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Окрім того, 13.03.2025 до ЧЧ ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області надійшов рапорт заступника начальника СВ ВП № 2 Обухівського РУП про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , 13.03.2025 повторно збув наркотичний засіб, обіг якого обмежено - три таблетки метафіну.

По вказаному факту внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000095 від 13.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

14.03.2025, матеріали досудового розслідування кримінальних проваджень № 0000041 від 15.01.2025, № 0000094 від 13.03.2025 та № 0000095 від 13.03.2025 об`єднано в одне кримінальне провадження за № 0000041 від 15.01.2025.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим, 04.08.2023 року Голосіївським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, в період іспитового строку на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків не зробив, та знову підозрюється у вчиненні нових умисних злочинах, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів при наступних обставинах.

Згідно з вимогами ст. ст. 41, 68 та 92 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно з вимогами ст. 178 Цивільного кодексу України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 3, 6 та 13 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», протидію незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів здійснюють Національна поліція, Служба безпеки України, Генеральна прокуратура України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах захисту державного кордону, обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу та інші органи виконавчої влади в межах наданих їм законом повноважень.

Встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що передбачають окрім іншого: визначення основних умов, вимог, правил і системи заходів, пов`язаних з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин в Україні; ліцензування відповідних видів діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження системи дозволів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та контролю за дотриманням дозвільних документів; застосування заборон та обмежень щодо обігу окремих наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та встановлення квот, у межах яких здійснюються виробництво, виготовлення, зберігання, ввезення на територію України, вивезення з території України наркотичних засобів і психотропних речовин; відпуск фізичним особам наркотичних засобів, психотропних речовин лише за рецептом лікаря і відповідно до медичних показань; встановлення обмежень, пов`язаних з виконанням окремих видів діяльності (робіт, професій, служби) у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів; запровадження відповідальності за порушення законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори; інші заходи, передбачені Законом та міжнародними договорами України.

Так, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 1 серпня 2000 року (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон), за невстановлених слідством обставин та у невстановлений час, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), яку зберігав за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 з метою збуту.

В подальшому, для повної реалізації свого злочинного умислу на незаконний збут наркотичного засобу, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що придбані ним таблетки метадону являються наркотичним засобом, обіг якого обмежено, діючи умисно, з метою отримання незаконного прибутку, керуючись корисливим мотивом, 11.02.2025, о 11 годині 25 хвилині, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі наркотичного засобу метадон (фенадон), перебуваючи на відкритій ділянці місцевості центрального міського парку що по вул. Михайлівська 2, м. Миронівка, Обухівського району Київської області, незаконно збув залегендованій особі ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, за кошти в сумі 400,00 грн (чотириста гривень), три таблетки білого кольору, в двох фрагментах блістера, які в подальшому вилучено.

За результатами досудового розслідування, вилучені три таблетки білого кольору, незаконний збут яких здійснив ОСОБА_5 , містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) у таблетках складає 0,066г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Окрім цього ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 1 серпня 2000 року (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон (фенадон), за невстановлених слідством обставин та у невстановлений час, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), яку зберігав за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 з метою повторного збуту.

В подальшому, для повної реалізації свого злочинного умислу на незаконний збут наркотичного засобу, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що придбані ним таблетки метадону являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено, діючи умисно, з метою отримання незаконного прибутку, керуючись корисливим мотивом, повторно, 27.02.2025, о 16 годині 20 хвилині, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі наркотичного засобу метадон (фенадон), перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, що поблизу кафе «Миронівчанка», розташованого по вул. Соборності 110, м. Миронівка Обухівського району Київської області, незаконно збув залегендованій особі ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, за кошти в сумі 200,00 грн (двісті гривень), одну таблетку білого кольору, в двох фрагментах блістера, які в подальшому вилучено.

За результатами досудового розслідування, вилучена таблетка білого кольору круглої форми, незаконний збут якої здійснив ОСОБА_5 , містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в таблетці становить 0,022г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Окрім цього ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог статей 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15 лютого 1995 року, постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 1 серпня 2000 року (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), за невстановлених слідством обставин та у невстановлений час, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), яку зберігав за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 з метою повторного збуту.

В подальшому, для повної реалізації свого злочинного умислу на незаконний збут наркотичного засобу, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що придбані ним таблетки метадону являється наркотичним засобом, обіг якого обмежено, діючи умисно, з метою отримання незаконного прибутку, керуючись корисливим мотивом, повторно, 13.03.2025, о 13 годині 00 хвилині, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі наркотичного засобу - метадон (фенадон), перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, що поблизу кафе «Миронівчанка», розташованого по вул. Соборності 110, м. Миронівка Обухівського району Київської області, незаконно збув залегендованій особі - ОСОБА_8 , який діяв під контролем правоохоронних органів, за кошти в сумі 400, 00 грн (двісті гривень), одну таблетку білого кольору, в двох фрагментах блістера, які в подальшому вилучено.

За результатами досудового розслідування, вилучена таблетка білого кольору круглої форми, незаконний збут якої здійснив ОСОБА_5 , містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в таблетці становить 0,022г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів». «Список № 1 наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

13.03.2025, о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

14.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України визнав повністю.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, враховуючи суспільний резонанс вчиненого кримінального правопорушення та для дієвого виконання кримінального провадження слідчого вважає доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави рівний вісімдесяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покласти обов`язки: прибувати до слідчого один раз на тиждень; не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний не заперечив факту вчинення ним кримінального правопорушення, суть клопотання зрозуміло, щодо обрання йому запобіжного заходу заперечував, просив обрати домашній арешт.

Захисник підозрюваного просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід. Вказав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту здатний забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом о/у СКП ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про виявлення ознак кримінального правопорушення від 15.01.205, ЄО № 257; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.01.205; рапортом заступника начальника СВ ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про виявлення ознак кримінального правопорушення від 13.03.2025, ЄО № 1469; рапортом заступника начальника СВ ВП № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про виявлення ознак кримінального правопорушення від 13.03.2025, ЄО № 1470; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , від 20.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , від 20.01.2025; протоколом огляду заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів від 11.02.2025; протоколом огляду особи і вручення заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів від 11.02.2025; протоколом огляду предметів від 11.02.2025; висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 18.02.2025 № СЕ-19/111-25/9268-НЗПРАП; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 12.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.02.2025; протоколом огляду заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів від 27.02.2025; протоколом огляду особи і вручення заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів від 27.02.2025; протоколом огляду предметів від 27.02.2025; висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 04.03.2025 № СЕ-19/111-25/13101-НЗПРАП; протоколом огляду заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів від 12.03.2025; протоколом огляду особи і вручення заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів від 13.03.2025; протоколом огляду предметів від 13.03.2025; висновком експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів; протоколом обшуку від 13.03.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 , особи підозрюваної у вчиненні злочину від 13.03.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

14.03.2025, ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст. 307 КК України, тобто як вчинення незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненого повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад п`ять років.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а отже, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні є достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом із тим, на даному етапі суд позбавлений права надавати оцінку правильності кваліфікації пред`явленої підозри, а оцінює лише сам факт пред`явлення ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.

Щодо наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Прокурором у судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити спроби:

Переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Вказаний ризик підтверджуються тим, що підозрюваний, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що у разі визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, є підстави вважати, що він може переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому слідчий суддя, дійшов висновку, що обґрунтованим є ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більш того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корисливих, тяжких кримінальних правопорушень, у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, які направлені проти здоров`я нації, вчинені умисно, що має надзвичайно високий рівень суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак порушує основоположні цінності суспільства, наявність ознак справжнього інтересу, незаконного придбання, зберігання, з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненого повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вказаний ризик обґрунтовується, тим що підозрюваний ОСОБА_5 , неодноразово, повторно, в період з 11 лютого 2025 року по 13 березня 2025 року, збував наркотичні засоби іншим особам; раніше вчиняв кримінальне правопорушення, передбаченеч.1 ст. 309 КК України за що був засуджений Голосіївським районним судом м. Києва від 04.08.2023; ніде не працює та не вчиняє будь яких дій для працевлаштування, а кошти для прожиття отримує в наслідок збуту психотропних речовин.

Вказані ризики підтверджується протоколом огляду предмета від 11.02.2025, 27.02.2025, 13.03.2025 та вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 04.08.2023, яким ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Все це вказує на те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; продовжувати свою злочинну діяльність.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню наявним ризикам. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не забезпечить виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та не нівелює існуючі ризики.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Наявність у підозрюваного місця реєстрації та проживання в м. Миронівка, на переконання слідчого судді, не мають визначального значення та не спростовують висновків слідчого судді.

Крім того, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я ОСОБА_5 щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, з метою запобігання встановленим ризикам. Враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень».

Так, застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, зокрема, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу є необґрунтованими з огляду на те, що вони не спростовують вищенаведених обставин, а також не свідчать ані про відсутність, ані про недостатню вагомість встановлених щодо цього обвинуваченого ризиків, у зв`язку із чим суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Разом з цим, суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться стороною захисту, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання ним покладених судом обов`язків у справі.

За наведених обставин, клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Тому, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у межах, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення за вчинення якого він підозрюється, те, що він не працює, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2025 року складає 1= 3028 грн., що в загальному становить: 80х3028=242 240 грн та покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, визначених КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 182-184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у кримінальному провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000041 від 15.01.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 24-00 години 12 травня 2025 року.

Визначити підозрюваному розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень у національній грошовій одиниці, та надати можливість йому або іншій особі внести зазначену суму на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Київській області UA0018661, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, , Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Київській області, та надати документ, що підтверджує сплату слідчому, прокурору, суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до прокурора, слідчого та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді діє до 24-00 години 12 травня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 , підлягає направленню до ДУ "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1