В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , її захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 02.08.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегово Закарпатської області, громадянки України, українки за національністю, з базовою середньою освітою, офіційно не одруженої, не працюючої, на утриманні якої п`ятеро малолітніх дітей, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України та ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним на підставі угоди про визнання винуватості.

12.09.2017 року ОСОБА_5 з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 12.09.2017 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 12.09.2017.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 шляхом обману незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей в періоді з 01.09.2017 по 28.02.2017, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 5 737,80 гривень.

Отже, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 25.04.2018, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 25.04.2018 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 25.04.2018.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 шляхом обману незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей в періоді з 01.04.2018 по 30.09.2018, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 5113,02 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 03.12.2018, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою, від якої народила дітей, та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 03.12.2018 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 03.12.2018.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 шляхом обману незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей в періоді з 01.12.2018 по 31.05.2019, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 4 729,14 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 18.09.2019, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою, від якої народила дітей, та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 18.09.2019 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 18.09.2019.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 шляхом обману незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей в період з 01.09.2019 по 29.02.2020, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 12 248,64 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 19.07.2021, точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою, від якої народила дітей, та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 , з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 19.07.2021 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 19.07.2021.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей в період з 01.07.2021 по 31.12.2021, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 9 654,4 гривень.

Крім цього, продовжуючи свої шахрайські дії, спрямовані на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , повторно, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, 29.05.2023 точний час органом досудового розслідування не встановлено, гр. ОСОБА_5 з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям та особистого збагачення, знаходячись в приміщенні УСЗН Ужгородської РДА за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 40, всупереч вимогам абзацу 4 ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» - «Жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям не має», діючи умисно, шляхом обману, проживаючи з особою від якої народила дітей та перебуває у цивільному шлюбі з батьком своєї дитини, громадянином ОСОБА_7 з яким вела спільне господарство, раніше внесла неправдиву інформацію та приховала таку інформацію шляхом умисного замовчування при перевірці її соціальними працівниками, до заяви від 29.05.2023 «Про призначення усіх видів соціальної допомоги», затвердженої наказом Міністра праці та соціальної політики України № 441 від 21.04.2015, однак про вказаний факт уповноважених службових осіб УСЗН Ужгородської РДА вона не повідомила, хоча була обізнана про обов`язок повідомляти органи соціального захисту населення про факти зміни у складі сім`ї, що підтверджується її підписом у заяві від 29.05.2023.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , шляхом обману, незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері на дітей, в період з 12.05.2023 по 31.10.2023, чим завдала збитків державі в особі УСЗН Ужгородської РДА, у вигляді незаконного отримання коштів на загальну суму 17 539,94 гривень.

Отже, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості.

24.01.2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , на підставі ст. ст.468, 469,472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора укладено угоду про визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України.

Сторони дійшли згоди, що за вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт тривалістю двісті годин; ч.2 ст.190 КК України обвинуваченій необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_5 у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити підозрювану від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винуватою себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.190 КК України, визнала повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння нею кримінальних правопорушень, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх в повному обсязі підтверджує. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміє надані їй законом права, а також роз`яснені їй судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначеніст.473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права за явлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до неї у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачена вказала, що вище зазначена угода про визнання винуватості укладена нею з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1КК України. Заявлений Управлінням соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області цивільний позов на суму 55 022,94 грн. визнала.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_6 також вважала можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між її підзахисною та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченою вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченої про повне розуміння нею її процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили її погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст.468,469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а її дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч.2 ст.190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинуваченій роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 24.01.2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 в зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.ст.469, 472 КПК України.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання визначена в межах, передбачених санкцією ч.1,2 ст.190 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

В рамках кримінального провадження №0000342 від 02.08.2024 року представником потерпілим Управлінням соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області заявлено цивільний позов на суму 55 022,94 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на таке на користь Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в сумі 55 022,94 грн.

В рамках вказаного кримінального правопорушення запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.

Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.17, ч. 2 ст.373, ст.374,474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24.01.2025 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 02.08.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України та ч.2 ст.190 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 КК України та ч.2 ст.190 КК України, та призначити їй покарання, затверджене угодою:

-ч.1 ст.190 КК України у вигляді громадських робіт тривалістю двісті годин;

-ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_5 у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_5 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Управління соціального захисту населення Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області (, банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, розрахунковий рахунок UA 0013553) 55 022,94 грн. гривень матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, представнику обвинуваченій та її захиснику в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилати учасникам судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8