Справа № 375/1616/24
Провадження № 1-кс/375/21/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року селище Рокитне

Слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання внесене в кримінальному провадженні № 0000214 від 4 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, старшим слідчим у провадженні - старшим слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з старшим прокурором групи прокурорів - першим заступником керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кагарлик Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника підозрюваного ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2025 року старший слідчий СВ Білоцерківського РКП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000214 від 4 жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , з покладенням на нього певних обов`язків.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000214, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і канабісу, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19, та 20 цього Закону, а саме:

-діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону);

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

ОСОБА_5 в порушення вищевказаними вимог законодавства, за невстановлених досудовим розслідуванням час та обставин, незаконно виявив рослини коноплі.

Переконавшись, що виявлені ним рослини є нарковмісними, ОСОБА_5 вирішив їх придбати для подальшого виготовлення наркотичного засобу - канабісу, які в подальшому висушив, таким чином виготовивши наркотичний засіб - канабіс, та розпочав їх незаконно зберігати, з метою подальшого збуту до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 03.10.2024. В подальшому вищевказаний наркотичний засіб ОСОБА_5 у невстановлений час помістив до ємності з полімерного матеріалу білого кольору, об`ємом 35літра, яку поклав до багажного відділення автомобіля марки «Opel» моделі «Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тим самим продовжив незаконне зберігання цього наркотичного засобу, з метою подальшого збуту.

3 жовтня 2024 року близько 23 години 05 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем марки «Opel» моделі «Kadett», реєстраційний номер НОМЕР_1 та використовуючи вказаний транспортний засіб як знаряддя вчинення злочину, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, рухався по вул. Шевченка в с.Запруддя Білоцерківського району Київської області та у багажному відділенні вищевказаного транспортного засобу, незаконно зберігав та перевозив з метою подальшого збуту, ємність з полімерного матеріалу білого кольору об`ємом 35 літрів з вмістом речовини рослинного походження, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою 3051,59 грам (в перерахунку на висушену речовину), що являється особливо великими розмірами.

Підозрюваний проживає за адресою: АДРЕСА_2 , уродженець м. Кагарлик, Київської області, громадянин України, не працюючий, із вищою освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

На думку прокурора необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту обумовлена наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3,4, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою запобігання ризикам, які існують по даний час і свідчать про неможливість запобігти зазначеним ризикам, шляхом застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів, вважає за необхідне обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на ключові аспекти клопотання, а саме на доведеність обґрунтованості підозри та наявні ризики, що дають підстави для застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешт.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, та вказав на необгрунтованість підозри та висловив думку про те, що прокурором не доведено існування ризиків та підстав для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Захисник також подав письмові заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, які підтримав в судовому засіданні та зазначив, що з 4жовтня 2024 року досудове розслідування кримінального провадження здійснювалось слідчим відділенням відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, а станом на 27 грудня 2024 року здійснення досудового розслідування здійснювалось слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, а віддтак орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної підсудності Рокитнянського районного суду Київської області.

Заслухавши доводи прокурора, адвоката та підозрюванго, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

Положеннями Кримінального процесуального кодексу України визначено, що про обґрунтованість підозри можуть свідчити оформленні належним чином протоколи слідчих (розшукових) дій, долучені до матеріалів кримінального провадження предмети та документи, які є речовими доказами, висновки експертів тощо.

При цьому, слідчим суддею не приймаються до уваги доводи захисту щодо необґрунтованості підозри, оскільки наведені доводи спростовуються матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Крім того, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому діяння, що може містити ознаки злочину, в якому він підозрюється.

Наявність підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, зазначеного у повідомленні про підозру, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, що в силу положень частини третьої статті 132 КПК України, частини другої статті 177 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і запобіжного заходу.

Згідно частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою.

Метою і підставою обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання ризикам, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, зокрема, щодо того, що підозрюваний може з метою уникнення від кримінальної відповідальності, переховуватись від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом…(рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчать вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарань, передбаченого санкцією ч. 3 статті 307 КК України, а також характер інкримінованого підозрюваному злочину, корисливий мотив, що підтверджує існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

При цьому з урахуванням сімейного стану підозрюваного, тобто обставин, що визначені частиною першою статті 178 КПК України вказаний ризик, на думку слідчого судді, значно знижується, оскільки міцні соціальні зв`язки підозрюваного можуть утримати його в належній процесуальній поведінці.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у незаконному впливі на свідків у цьому кримінальному провадженні підтверджується тим, що додані до клопотання матеріали кримінального провадження містять справжні анкетні дані осіб, які були очевидцями кримінального правопорушення, що може призвести до впливу на них шляхом умовлянь або погрожувань, у тому числі шляхом схиляння до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують підозрюваного, що може перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти цих осіб до відмови давати свідчення, чи їх спотворення на користь підозрюваного.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України, полягає у можливості підозрюваного розпорядитися власним майном, аби уникнути його конфіскації, яка передбачена ч. 3 ст. 307 КК України.

У підтвердження наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. на думку слідчого судді, прокурором не наведено обставин, що до його реальності, оскільки жодних доказів на підтвердження наявності цього ризику, слідчому судді не надано. Фактично, наявність ризику, обґрунтовується тотожними обставинами без доведення наявності причинно-наслідкового зв`язку між певними діями підозрюваного, які можуть привести до вказаних ризиків.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурор довів наявність достатніх даних, що існує ризик того, що підозрюваний у випадку незастосування до нього запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати повному, всебічному розслідуванні та впливати на свідків.

В силу вимог частини першої та другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вагомість доказів щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог частини четвертої статті 194 КПК України щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби (з 22 год 00хв по 06 год 00 хв) з 14 січня 2025 року по 14 березня 2025 року включно, що забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

За таких обставин, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підлягає до задоволення.

Щодо заяви захисника, про те що орган досудового розслідування не знаходиться в межах територіальної підсудності Рокитнянського районного суду Київської області.

Відповідно до ст. 38 КПК України, органом досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції України, б) органів безпеки, г) органів Державного бюро розслідувань.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи - слідчі підрозділи.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; 2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Суд зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 грудня 2024 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000214, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 жовтня 2024 року, органом досудового розслідування вказано: Відділення поліції №1 Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області, який знаходиться в межах територіальної юрисдикції Рокитнянського районного суду Київської області.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання внесене в кримінальному провадженні № 0000214 від 4жовтня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, старшим слідчим у провадженні - старшим слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з старшим прокурором групи прокурорів - першим заступником керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працючого, раніше не судимого.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням покладених на останнього обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області на території обслуговування, якого ОСОБА_5 проживає.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню службою превенції Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскарженою до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений о 9 год 30 хв 17 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9