Справа №601/3518/24
Провадження № 1-кп/601/300/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000272 від 22.11.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, позапартійного, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, депутатом не являється, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України,

встановив:

19.11.2024 близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_3 перебував у приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_1 . У цей момент у ОСОБА_3 виник умисел на завдання ОСОБА_4 побоїв.

Реалізуючи свій протиправний умисел, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, у зазначений вище час та у вказаному місці ОСОБА_3 умисно наніс дерев`яним предметом (стільцем) який тримав обома руками три удари в ділянку передпліччя обох рук ОСОБА_4 .

В результаті умисних неправомірних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відчув фізичну біль в ділянці передпліччя обох рук, чим ОСОБА_4 завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме - умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.

Прокурор звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Просить призначити ОСОБА_3 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 126 КК України, у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 отримавши копії матеріалів дізнання, безаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України, та подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_3 погодився із встановленим досудовим розслідуванням обставинами вчиненого відносно нього кримінального правопорушення та будучи ознайомленим з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, не заперечує щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні, про що надав до суду відповідну заяву.

Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку за ч.1 ст. 126 КК України, тобто заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, повністю доведена.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог статті 65, 66, 67 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, винуватість у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, обставини, які обтяжують покарання відсутні, та вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись статтями 302, 374, 382, 394, 395 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий: