Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3735/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/19/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 28 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

До Овруцького районного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_6 , в якій вона просить визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб Овруцького ВП №1, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя дійшов висновку, що подана ОСОБА_6 заява не містить жодних фактичних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними в заяві особами кримінально-караного діяння, як і не містить жодних доказів на підтвердження такого, а за результатами перевірки ВП №1 встановлено, що ґрунтова суміш (пісок) видобувалася для будівництва фортифікаційних споруд, з дозволу Житомирської військової адміністрації, тому відсутні правові підстави для внесення вищезгаданих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань

В апеляційній скарзі, ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою її скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Овруцького ВП №1 щодо невнесення відомостей в ЄРДР - задовольнити.

Зазначає, що безпосередньої участі у розгляді скарги у суді першої інстанції не приймала, зазначену ухвалу до моменту подання апеляційної скарги отримала лише 12.12.2024 року.

Вважає, що зазначене рішення слідчого судді не законне та не обґрунтоване у зв`язку із порушенням фундаментальних вимог Конституції України та кримінального процесуального кодексу України, а винесена ухвала постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що 25 вересня 2024 року вона звернулась до Коростенського окружного прокурора з заявою про вчинення кримінальних правопорушень щодо незаконного видобутку піску.

26 вересня 2024 року керівник Коростенської окружної прокуратури, Мамкута надіслав за належністю її заяву до відділу поліції №1 Коростенського РУП для прийняття рішення хоча уповноважений прокурор був зобов`язаний внести відомості в ЄРДР і лише тоді скерувати матеріали за належністю.

В судове засідання призначене до розгляду ОСОБА_6 не з`явилася, в апеляційній скарзі просила розгляд справи здійснити у її відсутність. Прокурор надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_6 та прокурора.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 28 листопада 2024 року підлягає закриттю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана скарга на ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області, подана від імені ОСОБА_6 на електронну пошту суду, однак, не підписана електронним цифровим підписом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається особі, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Між тим, вбачається, що встановити особу, яка подала скаргу, неможливо, оскільки вона подана не в письмовій формі, а у виді електронного документу та не підписана скаржником у порядку, передбаченому для підпису електронних документів.

Подання до суду скарги в електронному вигляді не звільняє особу від обов`язку дотримуватися правил, за якими мають подаватися такі документи.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Положення статті 6 Закону встановлюють, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно з приписами ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Згідно із ст. ст. 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами-суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Електронний підпис, відповідно до визначення, що міститься в пункті 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Таким чином, електронний цифровий підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора цього документа іншими суб`єктами електронного документообігу.

Відповідно до ч. 4 ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Надсилання скарги у електронному вигляді без її скріплення електронним цифровим підписом на офіційну електронну адресу (електронну поштову скриньку) суду не є, за наведених обставин, належним способом звернення до суду.

Скарга надійшла на електронну пошту суду без відповідного електронного цифрового підпису особи, яка її подала, тобто, вказана заява не підписана у визначений законом спосіб, що позбавляє суд можливості перевірити подання скарги особою, яка має на це право, а також перевірити дійсне волевиявлення особи на подання такої скарги.

З огляду на «якість закону», фізична особа (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) при зверненні до суду має чітко розуміти, що в неї є можливість через підсистему «Електронний суд» створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи, проте реєстрація офіційної електронної адреси для фізичної особи в ЄСІТС є добровільною, а кваліфікований електронний підпис має презумпцію його відповідності власноручному підпису, тому у такому випадку звернення до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є аналогічним безпосередньому зверненню до суду.

Відповідного висновку дійшла Велика Палата Верховного суду у справі №204/2321/22 від 13.09.2023, згідно якого законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, апеляційних скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

Згідно з практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Як свідчить позиція ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

Водночас, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. ЄСПЛ зазначає, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

Враховуючи, що апеляційна скарга надійшла на електронну пошту суду без відповідного електронно цифрового підпису особи, яка її подала, тобто вказана апеляційна скарга не підписана у визначений законом спосіб, та те, що оригіналу апеляційної скарги в паперовому вигляді на адресу апеляційного суду не надходило, скаржник не побажав приймати участь у судовому розгляді, що перешкоджає його ідентифікації та викликає сумніви щодо дійсного волевиявлення особи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття провадження за вказаною апеляційною скаргою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2024 року закрити, а апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: