Провадження № 1-кп/466/847/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000425 від 02.08.2024 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого робітником Мийка самообслуговування «Clean Hub», неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 02.08.2024 року приблизно в 00.30 год, перебуваючи у себе вдома, по вул. Шевченка, 344/67 в м. Львові, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, наніс один удар правою ногою в ліву ділянку обличчя потерпілій ОСОБА_6 , яка є його цивільною дружиною. Внаслідок такого удару потерпілій ОСОБА_6 спричинені наступні ушкодження: синці в ділянці нижньої щелепи зліва, в підщелеповій ділянці, в ділянці нижньої частини лівої вушної раковини і у завушній ділянці, перелом кута нижньої щелепи зліва, які згідно висновку експерта №577 від 07.08.2024 року відносяться до середнього ступеня тяжкості з тривалим розладом здоров`я. Такими діями обвинувачений вчинив діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства передбаченого Законом України «Ппро запобігання та протидію домашньому насильству».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому розкаявся та пояснив, що дійсно він 02.08.2024 року перебував у себе вдома, що по АДРЕСА_2 . Він ліг спати, а коли потерпіла намагалася його розбудити, він роздратувався та умисно наніс їй удар ногою. Від отриманого удару потерпіла сильно закричала, та пізніше виявилось, що у неї зламана щелепа. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000425 від 02.08.2024 року.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, такими, що знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами кримінального провадження, повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує міру покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах. Вважає, що покарання за ч.1 ст.122 КК України слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді обмеження волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, його характеристику, відношення до вчиненого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Відтак суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від реального відбування покарання з призначенням іспитового терміну, передбаченого ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Оскільки дії обвинуваченого були прямовані проти потерпілої, яка є його цивільною дружиною, суд вважає за необхідне скерувати його для проходження програми для кривдників.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він потягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; протягом 1 (одного) місяця пройти програму для кривдників в ГО «Осоння».

Запобіжний захід не обирався.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1