Справа № 487/5844/18
Провадження № 1-кп/487/50/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч.1 ст. 366, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч.3 ст. 369 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Колегією суддів Заводського районного суду м. Миколаєва розглядається вищевказане кримінальне провадження.

04.02.2025 прокурором ОСОБА_5 подано клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_10 . Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2024 року обвинуваченому ОСОБА_10 змінено запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які в подальшому продовжено судом. Враховуючи, що кримінальне провадження внаслідок його складності та великого обсягу письмових доказів не може бути розглянуто до спливу дії запобіжного заходу, і, на думку прокурора, продовжують існувати ризики, передбаченні п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків та іших підозрюваних, вчинення інших кримінальних правопорушень, необхідно продовжити строк дії обов`язків, визначених ухвалою суду підозрюваному ОСОБА_10 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на тривалість розгляду кримінального провадження, на те, що обвинувачений ОСОБА_10 не порушував обов`язки обвинуваченого, та у останнього існує необхідність виїзду за межі України у зв`язку з роботою.

Інші захисники та обвинувачені також просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України).

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Судом встановлено, що 22.10.20204 обвинуваченому ОСОБА_10 змінено запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання з покладанням на обвинуваченого строком на два місяця до 22.12.2024 обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із міста Миколаєва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою суду від 11.12.2024 продовжено до 11.02.2025 строк дії обов`язків, покладених вищевказаною ухвалою на обвинуваченого ОСОБА_10 , передбачених пунктами 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

До 11.02.2025 завершити розгляд кримінального провадження неможливо, оскільки ще не всі докази досліджені, крім того, потребує вирішення питання щодо застосування наслідків неявки без поважних причин до судового засідання одного з обвинувачених.

Перевіривши доводи клопотання прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про їх наявність.

Так, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Суд вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінального покарання, оскільки обвинувачується, поряд із тяжкими кримінальними правопорушеннями, у вчиненні тяжкого злочину, за який йому, в разі доведеності вини, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

І хоча з 2018 року (надходження справи до суду) не встановлено спроб з боку обвинуваченого переховуватися від суду, що зменшує ризик переховування, проте не усуває його повністю.

Крім того, в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_10 , так і його захисник, повідомили про намірі обвинуваченого, викликані роботою, виїжджати за межі України. Отже, існує ризик, що обвинувачений ОСОБА_10 може переховуватися за кордоном. На те, що спроб переховування за кордоном з боку обвинуваченого, який раніше виїжджав за межі України, не було, вплинув такий стримуючий фактор як запобіжний захід у вигляді застави, який діяв на той час.

Суд вважає, що в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість у обвинуваченого ОСОБА_10 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, який існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. В даному кримінальному провадженні свідки судом ще не допитувались.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на існування якого посилався у клопотанні прокурор, як вже зазначав суд в своїх попередніх ухвалах, не встановлений.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_10 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та задовільний стан здоров`я; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи; відсутність судимостей; дотримання обвинуваченим ОСОБА_10 умов застосованих раніше застосованих запобіжних заходів; відсутність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_10 .

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з продовженням строку дії обов`язків, передбачених пунктами 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 ухвалою суду, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 176-179, 194, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити до 04.04.2025 строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_10 , передбачені пунктами 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язавши його:

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_10 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3