Провадження № 1-кс/344/8928/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000080 від 30.04.2024,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080 від 30.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Нагляд за здійсненням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

В ході проведення досудового розслідування установлено, що у квітні 2024 приблизно о 10 год 00 хв ОСОБА_5 , звернувся до свого знайомого, який є працівником Косівської ЦРЛ ОСОБА_6 за консультацією, оскільки мав намір, пройти обстеження, у зв`язку з проблемами із серцем.

У ході розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що йому необхідно звернутися до його батьком ОСОБА_7 , який працює у обласній клінічній лікарні Івано-Франківська, а саме у кардіологічному відділенні та повідомив, що наддасть його номер телефону своєму батькові.

Цього ж дня, до ОСОБА_5 зателефонував чоловік, який представився

ОСОБА_7 та повідомив, що може надати консультацію та те, що ОСОБА_5 необхідно прибути до обласної клінічної лікарні Івано-Франківська за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича, 91, на що останній погодився.

Надалі, ОСОБА_5 прибув за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича, 91, де мала місце зустріч, із ОСОБА_7 , в ході якої ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_7 , що у нього наявні захворювання серця, а також має намір пройти обстеження задля встановлення придатності до військової служби.

В цей час, ОСОБА_7 , діючи спільно із ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, маючи на меті одержання неправомірної вигоди для себе та невстановлених посадових осіб Івано-Франківського міського бюро медико-соціальної експертизи, повідомив ОСОБА_5 , що він може вирішити питання із посадовими особами Івано-Франківського міського бюро медико-соціальної експертизи щодо визнання його непридатним до військової служби у Збройних Силах України та встановлення останньому ІІІ групи інвалідності.

Після цього, ОСОБА_7 , повідомив ОСОБА_5 , що задля встановлення групи інвалідності, останньому необхідно пройти лікування у медичних закладах, отримати відповідні виписки про проходження стаціонарного лікування, а також вказав на те, що він може посприяти у виготовленні фіктивних медичних документів за умови надання на його користь неправомірної вигоди у сумі 500 доларів США за кожну фіктивну виписку із стаціонарного хворого, на що останній погодився.

Надалі, у період із 09.05.2024 по 27.09.2024 дотримуючи заздалегідь розробленого злочинного плану, ОСОБА_7 , залучив медичних працівників задля виготовлення фіктивних медичних документів (довідок), для ОСОБА_5 , за результатами, яких виготовлено виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 2638/2024 від 09.05.2024, виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 17240/2024 від 13.06.2024, виписку із медичної карти стаціонарного хворого №4765 від 05.07.2024, виписку із медичної карти стаціонарного хворого №24296/2024 від 22.08.2024 та виписку із медичної карти стаціонарного хворого №30512/2024 від 27.09.2024.

За вказаний період часу, ОСОБА_7 , за сприяння у виготовленні фіктивних виписок із медичної карти стаціонарного хворого № 2638/2024 від 09.05.2024, № 17240/2024 від 13.06.2024, №4765 від 05.07.2024, №24296/2024 від 22.08.2024, №30512/2024 від 27.09.2024 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 3900 доларів США.

27.11.2024 о 18 год 32 хв ОСОБА_7 , діючи умисно, та спільно із ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого та невстановлених посадових осіб Івано-Франківського міського бюро медико-соціальної експертизи збагачення, маючи корисливий мотив, виступаючи пособником, в ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_5 про необхідність передачі йому 6000 доларів США для прийняття комісією Івано-Франківського міського бюро медико-соціальної експертизи рішення про призначення ОСОБА_5 ІІІ групи інвалідності.

28.11.2024 о 11 год 16 хв ОСОБА_5 прибув за адресою: м. Івано-Франкіськ, вул. Євгена Коновальця, 221 (територія торгового центру «Велмарт») та на вимогу ОСОБА_7 пересів в автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1 , де у ході зустрічі ОСОБА_7 роз`яснив ОСОБА_5 , що його документи вже на розгляді та в найкоротші строки буде прийнято позитивне рішення з вказаного питання та висловив вимогу про передачу йому раніше обумовленої суми неправомірної вигоди на, що ОСОБА_5 передав йому частину обумовленої неправомірної вигоди у сумі 4000 доларів США та додав, що решту надасть по отриманню документів.

Надалі, 04.12.2024 о 17 год 54 хв ОСОБА_5 , перебуваючи поряд із Косівською ЦРЛ, що за адресою: Івано-Франківська область, м. Косів, провулок Шевченка, 27, виконуючи попередню вимогу ОСОБА_7 , передав другу частини неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США його сину ОСОБА_6 .

Після чого, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 про необхідність прибути 10.12.2024 о 08 год 00 хв до Івано-Франківського міського бюро медико-соціальної експертизи на засідання відповідної комісії, під час якої буде досліджено подані медичні документи, які були виготовлені за сприяння ОСОБА_7 , та на якому прийнято рішення про встановлення ОСОБА_5 ІІІ групи інвалідності.

10.12.2024 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлено підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

10.12.2024 під час затримання ОСОБА_7 вилучено належний йому мобільний телефон марки «Iphone», який останній видав.

В ході досудового розслідування встановлено, що вказаний телефон використовувався у протиправній діяльності, в тому числі для спілкування із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , та особами які сприяли у встановленні ОСОБА_5 інвалідності ІІІ групи, а тому вони містять ознаки речових доказів, визначені ст. 98 КПК України.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вказаний телефон може містити відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та можуть бути використані, як докази у суді, з врахуванням того, що не забезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Крім цього, ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні 10.12.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 332 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Враховуючи викладене, мобільний телефон марки «Iphone», який на праві власності належать ОСОБА_7 , може бути у нього конфіскований у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просить клопотання задовольнити.

Слідчий подав заяву, відповідно до якої просить розглянути клопотання у його відсутності.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився.

Адвокат ОСОБА_7 ОСОБА_8 подала до суду заяву про розгляд клопотання без їхньої участі. Просить відмовити в задоволенні клопотання, оскільки слідчий всупереч КПК України не звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням протягом 48 годин з моменту вилучення майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Встановлено, що слідчий, за погодженням із прокурором звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000080 від 30.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Нагляд за здійсненням досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

10.12.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

10.12.2024 під час затримання ОСОБА_7 вилучено належний йому мобільний телефон марки «Iphone».

Постановою старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 11.12.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні вилучений 10.12.2024 року в ході затримання ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Iphone».

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що мобільний телефон марки «Iphone», може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Окрім того, слідчим доведено, що мобільний телефон марки «Iphone», який вилучений 10.12.2024 в ході затримання ОСОБА_7 , може бути конфіскований у випадку призначення судом відповідного додаткового покарання.

Відтак, враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, а також забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Заперечення захисника не можуть бути прийняті до уваги, оскільки визначений КПК України строк для звернення з клопотанням не може бути безумовною підставою для відмови в його задоволенні, враховуючи мету накладення арешту.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone», який вилучений 10.12.2024 в ході затримання ОСОБА_7 , шляхом заборони на його відчуження, користування та розпорядження, до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1