Справа № 173/3507/24
Номер провадження1-кп/173/243/2024
06 грудня 2024 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, який не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-
ОСОБА_7 , впевнений, що передає належний йому мобільний телефон Хіаоmі Redmi 9С темно-сірого кольору у силіконовому чохлі-бампері чорного кольору, який містив у собі сім-картки мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл», а також карту пам`яті марки «Арасег» об`ємом 32 GB, ОСОБА_5 саме для здійснення дзвінка, після чого той його поверне, добровільно надав останньому вказаний телефон.
Взявши до рук вищевказаний мобільний телефон, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, користуючись відсутністю контролю за майном потерпілого ОСОБА_7 , імітуючи телефонну розмову, відійшов від потерпілого та зник з його поля зору, залишивши місце свого перебування, при цьому заволодівши мобільним телефоном заявника, а саме Хіаоmі Redmi 9С та не маючи наміру в подальшому його повертати.
Заволодівши мобільним телефоном Хіаоmі Redmi 9С темно-сірого кольору з серійним номером ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , у силіконовому чохлі-бампері чорного кольору, який містив у собі сім-картки мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл», а також карту пам`яті марки «Арасег» об`ємом 32 GВ, шляхом обману потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел на незаконне збагачення, здійснив продаж зазначеного мобільного телефону та отримані грошові кошти використана власний розсуд, а сім-картки мобільних операторів ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл», карту пам`яті марки «Арасег» об`ємом 32 GВ залишив собі для особистого використання.
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 5035/24 від 32.11.2024 року, потерпілому ОСОБА_7 спричинено матеріальну шкоду на суму 3284 грн. 40 коп. (три тисячі двісті вісімдесят чотири гривні 40 коп.) в цінах діючих на момент вчинення проступку.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що 27 жовтня 2024 приїхав до матері виховательки в м. Верхньодніпровськ, проходив повз магазин «Наш Край» по вул. Попова побачив п`яного чоловіка, попросив сигарету закурити, побачив в нього телефон та захотів ним заволодіти . Попросив в чоловіка телефон під приводом подзвонити, останній надав телефон та сам відволікся, користуючись цим він покинув місце спілкування, пішов до автовокзалу та поїхав до свого брата. Викрадений телефон заклав до ломбарду, на отримані кошти купив продукти харчування. Перед потерпілим вибачився у відділенні поліції. З приводу скоєного жалкує, просив суворо не наказувати.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_5 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік. При цьому прокурор просив урахувати таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття та відсутність обтяжуючих обставин.
Оскільки обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочинів, які ніким не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності. Просив призначити покарання на розсуд суду. З огляду на що, суд, заслухавши думку учасників судового провадження та переконавшись в тому, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини, що мають значення для розгляду кримінального провадження дійшов висновку про розгляд кримінального провадження у його відсутність.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, у тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує приписи статей 50, 65 КК України, зі змісту яких випливає, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім не дискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
За таких обставин, судом враховано, що ОСОБА_5 , виховувався у будинку сімейного типу, не мав належного родинного піклування, не працює, не одружений, дітей на утримані не має, проживає разом з братом, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом F 70.0, критично ставиться до скоєного, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, використання коштів на придбання їжі, суд вважає за необхідне визначити йому міру покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», не лише покарати за вчинення кримінального правопорушення, а й здійснити виправлення особистості, а також запобігти вчиненню ним так і іншими особами правопорушень.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Частиною 2 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Аналізуючи вказану норму права, доходжу висновку, що з обвинуваченого суд має право стягнути процесуальні витрати, в тому числі ті, що пов`язані із залученням експерта, лише у випадку ухвалення стосовно особи обвинувального вироку. При цьому слід зауважити, що такі витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, стягуються на корись потерпілої особи та/або на користь держави.
Як вбачається з матеріалів справи, експерт ОСОБА_8 є атестованим судовим експертом, який включений до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України, але не є фахівцем державної спеціалізованої установи.
За таких обставин стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_8 вартості експертизи яка проведена не працівником державної спеціалізованої установи, не передбачено чинним законодавством.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід під час досудового розслідування не обирався і на даний час відсутні підстави для його обрання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 349, 363-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді апробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 59-1 КК України в період пробаційного нагляду покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк відбування покарання рахувати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речовий доказ мобільним телефоном Хіаоmі Redmi 9С темно-сірого кольору з серійним номером ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 залишити ОСОБА_7 за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1