Справа № 645/1553/25>
Провадження № 1-кп/645/336/25>
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000046 від 05.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без реєстрації місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Червонозаводським районним судом міста Харкова від 04.03.2021року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Орджонікідзевським районним судом міста Харкова від 10.01.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 1 місяць, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 25.01.2024 року звільнений умовно-достроково з ДУ «Хролівського виправного центру (№140) на невідбутий термін: 5 місяців 5 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.02.2025, приблизно о 08 годині 30 хвилин, точного часу не встановлено, порушуючи правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні, а саме вимоги ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою соціальної мережі «Telegram», на відповідному телеграм каналі «mayami», зі свого мобільного телефону, здійснив замовлення, у невстановленої в ході дізнання особи, психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP для власного вживання, без мети збуту, та оплатив його, перерахувавши на банківську картку, невстановленої в ході дізнання особи, грошові кошти у сумі 380 грн., після чого на мобільний телефон отримав повідомлення про її місцезнаходження.

Далі, 05.02.2025, приблизно о 10 годині 00 хвилин, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати раніше виниклий противоправний умисел спрямований на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої заборонено для власного вживання, без мети збуту, на відкритій ділянці місцевості, на землі, поблизу буд. № 318

по вул. Немишлянській у м. Харкові, виявив та підібрав згорток із особливо небезпечною психотропною речовиною РVР, масою 0,4423 грам, обіг якого відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 - заборонено, тобто незаконно придбав його, після чого діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, для власного вживання, без мети збуту став незаконно зберігати при собі.

05.02.2025 у період часу з 11 години 07 хвилин до 11 години 20 хвилин,

в ході огляду місця події, поблизу буд. № 318 по вул. Немишлянській у м. Харкові особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено РVР, масою 0,4423 грам, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі була виявлена та вилучена співробітниками ВП № 2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України тобто незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Від прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, останній не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні, керуючись ст. 302 КПК України, просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснював захисник адвокат ОСОБА_5 , подав заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, останній раз вироком Орджонікідзевським районним судом міста Харкова від 10.01.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 1 місяць, згідно ухвали Харківського апеляційного суду від 25.01.2024 року звільнений умовно-достроково з ДУ «Хролівського виправного центру (№140) на невідбутий термін: 5 місяців 5 днів; на диспансерному (профілактичному) обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Судимість не знята та не погашена. Згідно інформаційній довідці отриманої з ДОП ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, за місцем проживання характеризується задовільно, скарги від сусідів на останнього не надходили, спиртними напоями не зловживає. Не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, осіб похилого віку не має.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , покарання в межах установленої санкції ч.1 ст.309 КК України, у виді обмеження волі та приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ч.1 ст.75 КК України з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, але в умовах контролю за його поведінкою під час іспитового строку.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 17.03.2025 р.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 та п. 2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їм про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , в дохід Держави судові витрати за проведення судової експертизи № CE-19/121-25/3366-НЗПРАП від 14.02.2025 року по кримінальному провадженню № 0000046 в сумі 2387 грн 70 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

психотропна речовина, обіг якої заборонений - PVP, масою 0,4423, яка знаходиться у сейф пакеті № 6064497 передана на зберігання до камери схову речових доказів УЛМТЗ ГУНП України в Харківській області (квитанція № 2426 від 20.02.2025) після набрання вироком законної сили знищити.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1