УХВАЛА

08.01.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , слідчого ДБР ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Богунського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0000081 від 02.05.2022 р. . за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України стосовноОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, українця, громадянина України, розлученого, маючого на вихованні неповнолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушеннях, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0000081 від 02.05.2022 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України стосовноОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказав, щоОСОБА_6 в серпні 2021 року ОСОБА_6 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби на посадах рядового складу в Збройних Силах України строком на три роки.

Після укладено контракту військовослужбовця ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , поставлено на забезпечення та призначено на посаду водія 3 аеромобільного десантного взводу 2 аеромобільної десантної роти в/ч НОМЕР_1 .

11.01.2022 відповідно до наказу № 5 командира в/ч НОМЕР_2 солдат ОСОБА_6 прибув у відрядження до в/ч НОМЕР_2 для проходження фахової підготовки за військовою обліковою спеціальністю перевезення автомобільним транспортом та з 12.01.2022 зарахований на котлове забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 .

У відповідності до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію. Демобілізація - комплекс заходів спрямованих, крім іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію приймає Президент України.

Тобто, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 на визначених територіях України та продовжується на цих територіях до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію, яке станом на 26.01.2022 оголошено не було.

Солдат ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем за контрактом, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття, розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, солдат ОСОБА_6 військовослужбовець за контрактом в/ч НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді водія 3 аеромобільного десантного взводу 2 аеромобільної десантної роти в/ч НОМЕР_1 , будучи у відрядженні з 11.01.2022 р. у в/ч НОМЕР_2 з метою проходження фахової підготовки за військовою обліковою спеціальністю перевезення автомобільним транспортом, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 11 год 45 хв. 26 січня 2022 року самовільно залишив місце служби розташування підрозділу в/ч НОМЕР_2 на території в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_2 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 09 лютого 2022 року, коли самостійно прибув до розташування підрозділу в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_3 , чим закінчив вчинення злочину.

За час відсутності в період з 26.01.2022 по 09.02.2022 у військовій частині НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 та визначених місцях служби ОСОБА_6 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним самовільне залишення місця служби та його причини не повідомив та проводив час на власний розсуд.

В обґрунтування клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 вказано про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Зокрема, слідчий вказує, що існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні. У зв`язку із цим, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на даний час не зменшився.

У зв`язку з цим сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе самовільно приєднатися до своєї військової частини, що ускладнить його явку до слідчого та суду, тому на переконання прокурора, існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на даний час не зменшився.

Прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження дії запобіжного заходу та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні заперечив проти продовження строку тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та долучених захисником копій документів, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на таке.

Вирішуючи зазначене клопотання, слідчий суддя виходить із загальних засад кримінального процесу та керується загальними правилами, які регулюють питання про застосування відповідного запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч. 3,4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 вважає, що докази, надані прокурором, свідчать про наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, яка дає підстави вважати, що підозрюваний причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У практиці останнього «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. The United Kingdom), від 28.10.1994, заява № 14310/88, п. 55).

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії досудового розслідування, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

Слідчий суддя не праві втручатися в правильність правової кваліфікації дій підозрюваного.

Водночас, у випадку виникнення підстав, під час досудового розслідування слідчий, прокурор наділені повноваженнями як повідомити про нову підозру, так і змінити раніше повідомлену підозру.

На переконання слідчого судді надалі існують ризики, що зумовлювали обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що під час розгляду клопотання доведено наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою та клопотання підлягає задоволенню в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 на термін досудового слідства на 30 днів саме з 08 січня 2025 р. до 06 лютого 2025 р.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження № 0000081 від 02.05.2022 р. . за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України стосовноОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на термін досудового слідства а саме до 06 лютого 2025 р. без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Богунського

районного суду м. Житомира ОСОБА_1