Справа № 161/6064/25
Провадження № 1-кс/161/1977/25
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 02 квітня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме: - вантажний транспортний засіб «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; - вантажний транспортний засіб «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; - вантажний транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM 480, державний номерний знак НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , з позбавленням права відчужувати вказане майно та розпоряджатися ним.

З матеріалів клопотання вбачається, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 від 01 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 246, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 246, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

25 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 255 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 255 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу ОСОБА_4 є власником вантажного транспортного засобу «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , вантажного транспортного засобу «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , та вантажного транспортного засобу марки RENAULT MAGNUM 480, державний номерний знак НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 .

Оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 255 КК України, а санкція ч. 2 ст. 255 КК України передбачає застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, у разі визнання особи винною у вчинені вказаного злочину, тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, звернулися до суду з вказаним клопотанням.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали до суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності.

Разом з тим, положеннями ч. 2 ст. 172 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Таким чином, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку про проведення розгляду клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 про арешт майна без повідомлення підозрюваного та його захисника.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Таким чином, зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, серед яких кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 255 КК України, а санкція ч. 2 ст. 255 КК України передбачає застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, тому, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, на нього слід накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - вантажний транспортний засіб «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ; - вантажний транспортний засіб «ЗИЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 ; - вантажний транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM 480, державний номерний знак НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 .

Заборонити відчуження та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1