КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000093 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Повертаючи кримінальне провадження прокурору, своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки правова кваліфікація дій особи повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю (частину статті) кримінального закону, але і точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак.

Проте, зазначена у даному обвинувальному акті кваліфікація ______________________________________________________

Справа №11-кп/824/3664/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ч. 4 ст. 358 КК України Доповідач ОСОБА_1

кримінального правопорушення (проступку), вчиненого ОСОБА_8 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 358 КК України, що позбавляє суд розглянути його та прийняти відповідне процесуальне рішення.

За таких обставин, вважає, що обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, прокурором, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, не висунуто.

І за наявності таких недоліків обвинувального акта суд визнав неможливим призначення судового розгляду та прийняв рішення про його повернення прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні, вважаючи ухвалу суду незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить її скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки за змістом ч. 2 ст. 291 КПК України у ньому наявні всі необхідні реквізити обвинувального акту, включаючи, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення.

Разом з тим, зі змісту ухвали не можливо встановити, що саме не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 358 КК України, та які вимоги не дотримано прокурором при складанні обвинувального акту.

Також вказує на те, що в обвинувальному акті на виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України викладені фактичні обставини кримінального правопорушення з описом конкретних дій обвинуваченого в тих межах, в яких прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частину статті Закону про кримінальну відповідальність, та окремо наведено формулювання обвинувачення, що в сукупності у повному обсязі дозволяє стороні захисту зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення.

При цьому зазначає, що, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 315 КПК України, повернення обвинувального акта є правом, а не обов`язком суду, і обвинувальний акт може бути повернутий, якщо його невідповідність вимогам закону перешкоджає розгляду справи за суттю.

Таким чином, вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 3 ст. 314 КПК України, суд має право із стадії підготовчого судового розгляду повернути обвинувальний акт прокурору в тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Пунктами 1-9 частини 2 статті 291 КПК України визначено перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема, обвинувальний акт обов`язково повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, рішення про повернення обвинувального акта прокурору може бути прийнято лише в разі, якщо при його складанні допущені порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України і ці порушення перешкоджають призначенню судового розгляду.

Повернення обвинувального акта є правом, а не обов`язком суду.

Як убачається з обвинувального акта стосовно ОСОБА_6 , в ньому зазначені всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за формою та змістом повністю відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції в ухвалі послався на те, що в ньому відсутнє точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак, бо зазначена в ньому кваліфікація кримінального правопорушення (проступку), вчиненого ОСОБА_8 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 358 КК України.

Однак виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення по суті є консистенцією усього обвинувального акта, яка має інформувати особу у вчиненні якого кримінально-караного діяння вона обвинувачується, саме їх сукупність і складає достатність відомостей, наданих обвинуваченому, для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Згідно п. 13 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Виклад фактичних обставин справи, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому обсязі, які прокурор вважає встановленими.

Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідками підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №273/1053/17.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_6 вчинив пособництво в підробленні офіційного документа, а саме посвідчення тракториста-машиніста, та використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурор дотримався вимог ст. 291 КПК України та виклав правову кваліфікацію кримінальних проступків в тому обсязі, в якому вважає її встановленою.

При цьому формулювання обвинувачення ОСОБА_6 , яке наведене в обвинувальному акті щодо нього, яке полягає в тому, що він вчинив пособництво в підробленні офіційного документа, а саме посвідчення тракториста-машиніста, та використав завідомо підроблений документ, не суперечить змісту диспозиції ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а тому не може служити перешкодою для судового розгляду, оскільки обставини, на які послався суд у своїй ухвалі не впливають на обсяг обвинувачення, який висунуто ОСОБА_6 .

Відповідність правової кваліфікації об`єктивній стороні складу інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних проступків та кваліфікуючі ознаки - це питання, які вирішуються під час розгляду обвинувального акта по суті.

Отже, на переконання колегії суддів, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі предмету судового розгляду та фактично вдався до дослідження обставин кримінального провадження і визначення правильності юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставності повернення обвинувального акта судом першої інстанції є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2024 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3