Справа № 452/3280/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1149/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року у м. Львові Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

встановила:

цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначено йому покарання: - за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік; -за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п. 1-3 ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_7 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухвалено обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 видане Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області 30.06.2018 року на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться в спец. пакеті Експертної служби МВС України № 0644012 - ухвалено знищити, після набрання вироком законної сили.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 у червні 2018 року (точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено), діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста, шляхом надання анкетної інформації та власного фотозображення в мережі Інтернет здійснив замовлення у невстановленої досудовим розслідуванням особи, щодо виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста. Після чого, через деякий час отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблене посвідчення тракториста-машиніста категорії «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «С», «D1», «D2», «E1», «F1», «G1» серії НОМЕР_1 від 30.06.2018 року на ім`я ОСОБА_7 , видане Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області, яке в подальшому мав намір використати.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в пособннцтві у підробленні посвідчення та іншого документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає право, ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, яке є кримінальним проступком, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 08 серпня 2024 року, біля 12:00 годин, ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік житлового будинку №3 в с. Береги, вул. Перемоги, Самбірського району Львівської області, діючи з метою реалізації свого злочинного умислу на використання завідомо підробленого документа, достеменно знаючи, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 30.06.2018 року видане на його ім`я Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області, є підробленим, а саме виготовлене не поліграфічним підприємством, що здійснює виготовлення бланків типових документів та не відповідає аналогічним документам цього типу, що перебувають в офіційному обігу на території України, використав зазначене посвідчення тракториста-машиніста, шляхом пред`явлення працівникам поліції Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, тобто кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Не погоджуючись з цим вироком прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11.10.24 щодо ОСОБА_7 змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, вважати ОСОБА_7 звільненим на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України від покарання призначеного за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців.

Згідно з п.1-3 ч.2, п.3 ч.3 ст.59-1 КК України вважати покладеними на ОСОБА_7 таких обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Виключити із резолютивної частини вироку положення про призначення покарання ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Виключити з резолютивної частини вироку покликання на знищення речового доказу - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 виданого Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області 30.06.2018 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться в спец пакеті Експертної служби МВС України №0644012. Зазначити, що речовий доказ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 виданого Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області 30.06.2018 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться в спец пакеті Експертної служби МВС України №0644012 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційні вимоги прокурора мотивовані тим, що строк давності вчиненого ОСОБА_7 у червні 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, станом на час ухвалення 11.10.2024 Самбірським міськрайонним судом вироку минув, а тому обвинувачений підлягав звільненню від кримінальної відповідальності чи від покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Оскільки ОСОБА_7 до суду про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України не звертався, то суд при ухваленні вироку мав прийняти рішення про його звільнення від покарання, призначеного за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, згідно з положеннями ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Також наголошує, що суд вирішуючи долю речового доказу - посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , постановив знищити таке, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме п.7 ч.9 ст. 100 КПК України.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу, та просив таку задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечив апеляційну скаргу прокурора.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за встановлених судом першої інстанції обставин, кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, незастосування судом положень ст. 49 КК України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, поставлене у вину ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України було вчинено у червні 2018 року.

Санкцією ч.1 ст.358 КК України ( в редакції на час вчинення кримінального правопорушення) передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Санкцією ч.1 ст.358 КК України (в редакції на час ухвалення вироку) передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, відповідно до ч.2 ст.12 КК України ( в редакції як на час вчинення кримінального правопорушення) є злочином невеликої тяжкості, а у редакції на час ухвалення оскаржуваного вироку відноситься до кримінальних проступків.

Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.49 КК України, в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі, а також в редакції на час ухвалення вироку - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, строк давності становить 3 роки.

Обставин, що є підставами для зупинення чи переривання перебігу давності, не встановлено.

Таким чином, на час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, закінчилися встановлені ст. 49 КК строки притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України, на що суд своєї уваги не звернув.

Згідно із ч. 8 ст. 284 КПК звільнення особи від кримінальної відповідальності можливо тільки за її згодою.

Однак, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції не заявляв клопотань про звільнення його від кримінальної відповідальності, суд при ухваленні вироку мав прийняти рішення про його звільнення від покарання, призначеного за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, згідно з положеннями ч.5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що в цьому провадженні неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Також, заслуговують на увагу доводи прокурора про неправильне вирішення судом першої інстанції долі речового доказу з огляду на наступні обставини.

Згідно із ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи, відповідно до ч.2 ст.98 КПК України, є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Статтею 100 КПК України регламентовано порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, а пунктом 7 частини 9 цієї норми закону передбачено, що документи, які є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Згідно із ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, зокрема, повинен вирішити, що належить вчинити з речовими доказами. У резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України, зазначається рішення щодо речових доказів.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , визнане речовим доказом.

Судом першої інстанції визнано доведеним, що ОСОБА_7 , вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України - пособництво у підробленні посвідчення та іншого документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає право та використання завідомо підробленого документа, а саме посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 .

Відтак з наведених обставин вбачається, що речовий доказ, зазначене посвідчення тракториста - машиніста є документом та відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України мали б залишатися в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

В той же час, суд першої інстанції, вирішуючи долю речових доказів - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , постановив знищити таке, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме п.7 ч.9 ст.100 КПК України.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 413, 419, 420 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задоволити.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 - змінити.

Вважати ОСОБА_7 звільненим на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України від покарання призначеного за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 6 місяців.

Згідно з п.1-3 ч.2, п.3 ч.3 ст.59-1 КК України вважати покладеними на ОСОБА_7 таких обов`язків: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу).

Виключити із резолютивної частини вироку положення про призначення покарання ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України.

Виключити з резолютивної частини вироку покликання на знищення речового доказу - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 виданого Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області 30.06.2018 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться в спец пакеті Експертної служби МВС України №0644012.

Речовий доказ - посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 виданого Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області 30.06.2018 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке знаходиться в спец пакеті Експертної служби МВС України №0644012 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді