Справа № 676/91/25
Провадження № 1-кп/676/176/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 січня 2025 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд,

Хмельницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

у судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в режимі відео конференції розглянув обвинувальний акт у кримінальному провадженні № №0000603 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, на посаді курсанта навчального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в силу ст. 89 КК України не судимого, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, суд

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , близько 21:00 год. 11.08.2024 року, будучи на посаді курсанта навчального взводу навчального курсу навчального центру військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , тобто військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил, порушуючи військову дисципліну, маючи на меті тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та перебував поза межами військової частини, проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України до 11.11.2024 року.

За таких обставин ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, що виразилось у самовільному залишенні військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, визнав частково та пояснив, що через незадовільний стан здоров`я залишив розташування військової частини та знаходився вдома. З моменту залишення військової частини і до 11 листопада 2024 року в лікувальних закладах не знаходився та не лікувався, при обранні міри покарання погоджується з позицією прокурора.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України по кримінальному провадженню №0000603 доводиться наступними доказами дослідженими безпосередньо судом, згідно ст. 23 КПК України, а саме:

- актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 щодо самовільного залишення військової служби солдатом ОСОБА_4 ( а.с. 9-14).

- витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування №0000603 від 24.09.2024 року за ч.5 ст. 407 КК України стосовно самовільного залишення 11.08.2024 року солдатом ОСОБА_4 військової частини НОМЕР_1 (а.с.1), що стало підставою для збирання доказів у даному кримінальному провадженні.

- копією наказу №1348 від 12.08.2024 року командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_4 (а.с. 20), а також копією наказу командира військової частини НОМЕР_1 про результати службового розслідування стосовно солдата ОСОБА_4 (а.с. 62-63).

- витягом з наказу №215 від 29.07.2024 року командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування в списки особового складу солдата ОСОБА_4 та призначення на посаду (а.с. 16-17).

- копією кратки соціально-демографічних даних солдата ОСОБА_4 (а.с. 30).

- копією військово квитка ОСОБА_4 та обліково- послужної катки, згідно запису, яких останній призваний на військову службу за мобілізацією (33-35; 36).

- копією довідки ВЛК від 29.06.2024 року ОСОБА_4 придатний до військової служби (а.с.37).

- витягом з наказу №275 від 27.09.2024 року командира військової частини НОМЕР_1 про виключення зі списків особового складу солдата (а.с. 54).

- згідно висновку судово-психіатричного експерта № 909 від 21.11.2024 року, ОСОБА_4 виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, виявляв таку і на період інкримінованого йому злочину; на період інкримінованого йому злочину, усвідомлював свої дії та міг керувати ними, усвідомлює свої дії та може керувати ними і на теперішній час; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.157-159).

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині.

Суд вважає, що вчинення злочину було викликано порушенням військової дисципліни ОСОБА_4 , який близько 21:00 год. 11.08.2024 року тимчасово ухилився від обов`язків несення військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування, що виразилось в самовільному залишенні розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , та перебував поза межами військової частини до 11.11.2024 року. При цьому, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, та вважає, що такі дії мають склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Згідно ч.1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, суд вважає що дії ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у самовільному залишенні військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення кримінального правопорушення в період воєнного стану, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно ст. 12 КК України, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом - не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом - не встановлено.

З врахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 який фактично частково визнав вину, за місцем проходження військової служби характеризується посередньо, на обліку лікаря-нарколога не перебуває, перебував на обліку лікаря психіатра з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація (а.с. 160), вимоги ст. 65, ст. 66 КК України, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 , покарання за ч.5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання гарантуватиме безпеку для суспільства, буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 - у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_4 , рахувати з 9 січня 2025 року, зарахувати йому в строк відбуття покарання час його знаходження під вартою з 12 листопада 2024 року по 9 січня 2025 року в розрахунку, що відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Речові докази та судові витрати по справі - відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1