279/2216/25 1-кс/279/499/25 УХВАЛА

09 квітня 2025 року м. Коростень
08.04.2025 у період часу з 19:10 год по 19:30 год, проведений огляд кабінету приймальні громадян Коростенського РУП за адресою: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Грушевського, 5, у ході якого виявлено та вилучено сумку чорного кольору з ноутбуком марки «НР» сріблястого кольору.
Таким чином в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що майно, вилучене в ході огляду місця події, а саме: сумка чорного кольору з ноутбуком марки «НР» сріблястого кольору, може бути використаний як доказ в скоєнні злочину.
Вищевказане вилучене майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.
Враховуючи, що вилучене майно може містити інформацію про час, місце, спосіб вчинення злочину, з метою використання в подальшому в якості доказів у кримінальному провадженні , виникла необхідність звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді розгляд клопотання 09.04.2025 року переданий ОСОБА_1 та призначений на 16:00 годин 09.04.2025 року в судовому засіданні Коростенського міськрайнного суду Житомирської області.
Про дату, час та місце розгляду клопотання учасники провадження та особа, у володінні якої знаходиться майно, повідомлені належним чином, у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.
ОСОБА_6 як власник майна подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти накладення арешту на вилучене майно не заперечує.
У зв`язку з неявкою учасників провадження фіксування судового засідання технічними засобами згідно з ч.4 ст.107 КПК не проводилося.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.
Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Частиною 1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з положенням ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Частиною 5 ст.171 КПК України встановлено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Частиною 1 ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з протоколом огляду від 08.04.2025 у період часу з 19:10 год по 19:30 год, в кабінеті приймальні громадян Коростенського РУП за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, 5 гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності понятих добровільно видав працівникам поліції сумку чорного кольору з ноутбуком марки «НР» сріблястого кольору. Виявлене під час огляду майно було вилучене та поміщене до спецпакету ЄХРО459023.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні слідчого майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, існує розумна підозра вважати, що це майно є предметом злочину, отже, наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, клопотання слідчого ВС Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, за погодженням з прокурором Коростенської окружної прокуратури, є обґрунтованим, подане з дотриманням строку, передбаченого ст.171 КПК України, отже, підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 131-132, 159, 170-173,392 КПК України,
Клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , задовольнити.
Накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування на майно, вилучене в ході огляду від 08.04.2025 , а саме сумку чорного кольору з ноутбуком марки «НР» сріблястого кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_10