ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000072 від 08.01.2024 стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 11.04.2024 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України, ст.71 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 1 (одного) року та шести місяців обмеження волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2024 року за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК шляхом перерахування призначеного покарання, відповідно до ст. 72 КК з розрахунку одному дню обмеження волі відповідає чотири години громадських робіт,- остаточно визначено покарання у вигляді одного року та семи місяців обмеження волі.

Цим вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим за спричинення умисного легкого тілесного ушкодження за таких обставин.

07.12.2024, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_7 перебував за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, буд. 45М, біля магазину АТБ зі своїм раніше знайомим ОСОБА_10 , реалізуючи раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, стоячи навпроти ОСОБА_10 на відстані витягнутої руки, завдав два послідовні удари кулаком правої руки в область лівого ока та лівої брови потерпілому, та один удар лівої руки в область правого ока, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді двох синців на повіках правого ока, в лівій брівній ділянці та поверхневої забійної рани біля зовнішнього краю правої брови, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі перший заступник керівника обласної прокуратури посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не оскаржуючи фактичні обставини справи та доведеність вини обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді 200 годин громадських робіт. Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2024 року та остаточно призначити покарання у вигляді одного року та шести місяців 25 днів обмеження волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Прокурор вважає, що суд першої інстанції всупереч вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК невірно перевів покарання у виді громадських робіт в обмеження волі, виходячи з того співвідношення, яке встановлено в п. 4 ч. 1 ст. 72 КК, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури і з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, а вирок суду в частині призначення покарання змінити.

Захисник в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 125 КК в апеляційні скарзі не оскаржуються, а тому відповідно до ст.ст. 394, 404 КПК апеляційним судом не переглядаються.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, апеляційний суд вважає їх достатньо обґрунтованими з огляду на таке.

Як слідує з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року за ч. 2 ст. 190 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК 07.12.2024, тобто в період відбуття покарання за попереднім вироком.

За вимогами ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 72 КК при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Водночас, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК, невірно перевів покарання у вигляді громадських робіт в обмеження волі, виходячи з того співвідношення, яке встановлено вимогами п. 4 ч. 1 ст. 72 КК, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є належними та обгрунтованими, а покарання за ч. 1 ст. 125 КК у виді 200 годин громадських робіт є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК за сукупністю вироків до призначеного покарання слід повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців 25 днів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону в розумінні статей 87, 412 КПК під час апеляційного перегляду апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги першого заступника керівника обласної прокуратури, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 408 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_7 за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 71 Кримінального кодексу України з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців 25 днів.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою в той самий строк з дня отримання копії рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4