ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000195 від 19.09.2018 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 258 КК України та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ч. 3 ст. 258 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.01.2025 року у справі №263/13128/18, провадження №11-кп/803/594/25 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 члени колегії.

В судовому засіданні, до початку апеляційного розгляду, судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили про самовідвід з підстав порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи, внаслідок заявлення суддями безпідставних самовідводів.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Так, колегією суддів на стадії прийняття справи до свого провадження встановлено таке.

В провадженні Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області перебувало кримінальне провадження №0000195, внесене до ЄРДР 19.09.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ч. 3 ст. 258 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 258 КК України, за наслідком розгляду якого 26.12.2019 було ухвалено обвинувальний вирок.

Не погодившись з вказаним вироком 18 червня та 03 липня 2020 року засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 , кожен окремо, поза межами строків апеляційного оскарження подали апеляційні скарги, в яких, зокрема ставили питання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.12.2019 року

Ухвалою Донецького апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_10 , суддів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , від 09 липня 2020 року відмовлено засудженому ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_8 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року та повернуто їх апеляційні скарги.

Постановою Верховного суду від 03.03.2021 року касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 задоволено, скасовано ухвалу Донецького апеляційного суду від 09 липня 2020 року про відмову засудженому ОСОБА_7 і його захиснику - адвокату ОСОБА_8 в задоволенні клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року, призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 22.03.2021 справу передано раніше визначеному складу суду: головуюча суддя ОСОБА_10 , судді: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2021 року у цьому кримінальному провадженні визначено склад суду: головуючий суддя ОСОБА_10 , судді: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 30.03.2021 року задоволено заяви суддів ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 про самовідвід.

Мотивуючи вказане рішення колегія суддів виходила з того, що головуюча суддя ОСОБА_10 та суддя ОСОБА_12 вже висловили свою думку щодо клопотання засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року, а суддя ОСОБА_13 приймала участь у цьому провадженні у складі колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_14 , судді: ОСОБА_13 , ОСОБА_15 під час досудового розслідування цього кримінального провадження.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2021 року у цьому кримінальному провадженні визначено головуючого суддю ОСОБА_16 та суддів ОСОБА_15 і ОСОБА_17 .

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 02.04.2021 року задоволено заяви суддів ОСОБА_16 та ОСОБА_15 про самовідвід, з тих підстав, що вони брали участь у даному кримінальному провадженні під час досудового розслідування.

Ухвалою Донецького апеляційного суду у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_18 , суддів ОСОБА_19 , ОСОБА_20 від 07.06.2021 року відмовлено засудженому ОСОБА_7 і його захиснику адвокату ОСОБА_8 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року та повернув їх апеляційні скарги.

Постановою Верховного Суду від 19.12.2022 ухвалу Донецького апеляційного суду від 07 червня 2021 року в частині відмови засудженому ОСОБА_7 в задоволенні клопотання у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року та повернення апеляційної скарги скасовано й призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого, відповідно до Указів Президента неодноразово продовжується.

Згідно Розпорядження Голови Верховного Суду від 22 липня 2022 року № 40, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судом здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ Донецького апеляційного суду на Дніпровський апеляційний суд.

Відповідно до редакції рішення зборів суддів Дніпровського апеляційного суду (м. Дніпро) від 13.10.2022 року, всі кримінальні провадження, які були передані Донецьким апеляційним судом до Дніпровського апеляційного суду розглядаються судовою палатою з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у м. Кривий Ріг.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023р. у провадженні № 11-кп/803/908/23 (ЄУН 263/13128/18) визначено склад колегії суддів: ОСОБА_18 - головуюча суддя, ОСОБА_19 , ОСОБА_12 члени колегії.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.02.2023 задоволено заяви про самовідвід суддів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , з тих підстав, що вони приймали участь у розгляді клопотання засудженого та його захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.12.2019р. як судді Донецького апеляційного суду, рішення якого скасовані судом касаційної інстанції.

09 лютого 2023 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_15 , судді ОСОБА_17 та ОСОБА_14 .

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.02.2023 року задоволено заяви суддів ОСОБА_15 та ОСОБА_14 про самовідвід, з тих підстав, що вони брали участь у цьому провадженні під час досудового розслідування.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.04.2023, у складі колегії судів: головуючого ОСОБА_21 , суддів ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , відмовлено засудженому ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_8 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року та повернуто їх апеляційні скарги.

Постановою Верховного Суду від 21.09.2023 року втретє задоволено касаційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 , а ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду Верховний Суд звернув увагу на те, що під час повторного розгляду клопотання сторони захисту про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції всупереч положенням ст. 439 КПК України фактично продублював зміст ухвали Донецького апеляційного суду від 07 червня 2021 року та зробив передчасний висновок про відмову засудженому ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_8 у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку, знову ж зазначивши про те, що вони в своїх клопотаннях не навели жодних обставин, які б об`єктивно вказували на те, що засуджений ОСОБА_7 не міг би подати апеляційну скаргу на вирок у визначений законом строк, як самостійно, так і через захисників, з якими міг би зв`язатись.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 19.10.2023 у провадженні № 11-кп/803/3596/23 (ЄУН 263/13128/18) визначено склад колегії суддів: ОСОБА_21 - головуюча суддя, ОСОБА_17 , ОСОБА_22 члени колегії.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19.10.2023 задоволено заяви про самовідвід суддів ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_22 , з тих підстав, що колегією суддів у цьому кримінальному провадженні постановлено ухвалу Дніпровського апеляційного суду, розташованому у м. Кривий Ріг від 12.04.2023, якою засудженому ОСОБА_7 і захиснику ОСОБА_8 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.12.2019, яку було скасовано Постановою Верховного Суду від 21.09.2023.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16.11.2023, у складі колегії суддів головуюча суддя ОСОБА_23 , суддів ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , поновлено засудженому ОСОБА_7 та його захиснику ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року, як пропущеного з поважних підстав.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.04.2024 вирок Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 258 КК України та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1, ч. 3 ст. 258 КК України - залишено без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 13.11.2024 ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, до 11 січня 2025 року включно.

03 грудня 2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії: головуючий суддя ОСОБА_14 , судді ОСОБА_15 , ОСОБА_26

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.12.2024 задоволено заяви суддів ОСОБА_15 та ОСОБА_14 про самовідвід, з тих підстав, що вони приймали участь у цьому провадженні під час досудового розслідування.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024 у провадженні № 11-кп/803/3699/24 (ЄУН 263/13128/18) (номер провадження після перереєстрації № 11кп/803/594/25) визначено склад колегії суддів: ОСОБА_18 - головуюча суддя, ОСОБА_19 , ОСОБА_27 члени колегії.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.01.2025 задоволено заяви про самовідвід суддів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , з тих підстав, що судді ОСОБА_18 та ОСОБА_19 не знайшли підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку щодо ОСОБА_7 за клопотанням сторони захисту, при цьому перевіряючи доводи сторони захисту суд апеляційної інстанції, між іншим вважав, що доводи сторони захисту щодо незаконного затримання розвідниками ЗСУ обвинуваченого ОСОБА_28 14.06.2020р., тобто після набрання вироком законної сили, є безпідставними, затримання обвинуваченого на переконання суду апеляційної інстанції, відповідало вимогам чинного КПК України.

В подальшому, вказане кримінальне провадження було направлено до Дніпровського апеляційного суду (м. Дніпро) для проведення автоматизованого розподілу справ між суддями, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Разом з цим, згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Підстави дисциплінарної відповідальності судді визначено статтею 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судоустрій та статус судді» (далі Закон), кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ст. 8 Закону, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону, учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), у суді функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система та/або її окремі підсистеми (модулі), що забезпечують, зокрема об`єктивний і неупереджений розподіл матеріалів кримінального провадження між суддями з додержанням принципів черговості та однакової кількості проваджень для кожного судді.

Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або судді-доповідача для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч. 9 ст. 35 КПК, склад суду у кримінальному провадженні є незмінним, крім випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 74 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі Положення), якщо судова справа підлягає розгляду (перегляду) колегією суддів у складі трьох суддів, при автоматизованому розподілі судових справ автоматизованою системою визначається суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їхньої спеціалізації (за наявності).

Відповідно до п. 82.2 Положення, передача судової справи (провадження) раніше визначеному судді, судді-доповідачу проводиться без застосування автоматизованого розподілу щодо, зокрема, судових справ, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження, відкриття провадження у справі про банкрутство, відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, перехід до наступної судової процедури, затвердження плану санації, визнання недійсними правочинів, укладених боржником, результати розгляду грошових вимог кредиторів, звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, результати розгляду скарг на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого, закриття провадження у справі про банкрутство; постанов про визнання боржника банкрутом), та ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи.

Підстави, що виключають участь судді у розгляді (перегляді) кримінального провадження визначені ст. 75, 76 КПК.

Водночас зазначені вище приписи кримінального процесуального законодавства не спрямовані на створення штучних підстав для самоусунення від розгляду певної справи чи створення у сторін кримінального провадження уявлення про відсутність такої безсторонності та неупередженості як у судді, у провадженні якого перебуває справа, так і суду загалом. У протилежному випадку, як наголошує ЄСПЛ, порушення вимог безсторонності суду негативно впливає на авторитет правосуддя, оскільки «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Колегією суддів встановлено, що підставою для заявлення самовідводів у цьому кримінальному провадженні попередніми складами колегії суддів стала, в тому числі, й та обставина, що судді ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 та ОСОБА_22 вже розглядали клопотання обвинуваченого та його захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження та постановляли ухвали про відмову в їх задоволенні, які в подальшому були скасовані Верховним Судом.

Разом з цим, за своєю правовою природою, ухвала апеляційного суду про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження є ухвалою, що перешкоджає подальшому розгляду кримінального провадження.

Ані чинний КПК України, ані Положенні про ЄСІТС не вказують на неможливість повторної участі судді у розгляді кримінального провадження після скасування Верховним Судом ухвали про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Більше того, п. 82.2 Положення містить імперативну вимогу про необхідність передачі такої справи раніше визначеному складу суду для продовження розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Таким чином, на переконання колегії суддів, судді ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 та ОСОБА_22 безпідставно заявили собі самовідвід від розгляду цього кримінального провадження, що в подальшому призвело до порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи, що, у даному випадку, вказує на необхідність заявлення самовідводу усім складом колегії суддів та доведення до відома Голови Дніпровського апеляційного суду про встановлені колегією суддів обставини.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами це одна з основних засад (принципів) національного судочинства.

Вимоги щодо безсторонності суду спрямовані на вирішення сумніву заявника, а не на створення зручності для організації роботи суду чи суддівської колегії, або взагалі за наявності бажання самоусунутися від розгляду, зокрема, кримінального провадження. Самовідвід судді, якщо він не спричинений об`єктивними та непереборними обставинами, які суттєво впливають на оцінку ситуації щодо учасників кримінального провадження, є таким, що може бути спрямований на уникнення відповідальності суддею за ухвалені ним судові рішення, та може ускладнити розгляд справи або призвести до суттєвого і безпідставного затягування її розгляду.

Згідно зі статтею 318 КПК України судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що кримінальне провадження № 263/13128/18 вперше надійшло до Донецького апеляційного суду в липня 2020 року, й на протязі більше 3 років судді Донецького апеляційного суду, в подальшому відрядженні до Дніпровського апеляційного суду, безпідставно відмовляли обвинуваченому та його захиснику в задоволенні клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, внаслідок чого вказані судові рішення були скасовані судом касаційної інстанції, таким чином створюючи штучні умови для заявлення собі самовідводів від розгляду вказаної справи, що призвело до затягування розгляду, як і клопотання сторони захисту, так і їх апеляційних скарг.

До того ж, судді ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , не дивлячись на те, що клопотання обвинуваченого та його захисника вже було розглянуто апеляційним судом у складі колегії суддів ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , внаслідок чого ними вже було поновлено строк на апеляційне оскарження вироку та в подальшому за результатом перегляду апеляційних скарг сторони захисту, ухвалою від 23.04.2024 вирок суду першої інстанції від 26.12.2019 було залишено без змін, й саме це рішення було скасовано постановою Верховного Суду від 13.11.2024, використавши формальну підставу для самоусунення від розгляду вказаного кримінального провадження, заявили собі самовідвід без належних на те підстав.

Слід наголосити на тому, що після призначення касаційним судом нового розгляду в суді апеляційної інстанції, справа повторно надійшла до апеляційного суду в м. Кривий Ріг 03.12.2024, однак попри те, що постановою Верховного Суду обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.01.2025 року, включно, судді ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_26 не вжили невідкладних заходів для розгляду вказаного кримінального провадження, яке надійшло до їх провадження 06.12.2024.

Зазначені вище обставини, на переконання колегії суддів, призвели до порушення основних засад судончинства, зокрема доступу до правосудля, розумних строків розгляду справи судом, забезпечення права на апеляційний перегляд справи, внаслідок безпідставних відмов у задволенні клопотань обвинуваченого та його захисника про повнолення строків на апеляційне оскарження судового рішення, а так само і заявлення безпідставних самовідводів від участь у цьому кримінальному провадженні, що в свою чергу призвело до безпідставного затягування розгляду даного провадження.

Отже, з огляду на фактичні обставини цього кримінального провадження, фактичні строки розгляду апеляційних скарг сторони захисту та клопотань про поновлення строку на апеляційне оскарження, які тривають більше 4 років 6 місяців, неодноразове скасування Верховним Судом аналогічних за змістом ухвал про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого про поновлення строку на апеляційне оскарження та подальші безпідставні самовідводи від розгляду кримінального провадження, а також, враховуючи, що до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає за необхідне довести цю інформацію до відома Голови Дніпровського апеляційного суду, для вжиття, в межах повноважень, заходів належного реагування.

Вважаємо, що вищевказані дії суддів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 та ОСОБА_22 свідчать про штучне створення не передбачених чинним законодавством умов для безпідставних самовідводів, що в свою чергу потягло порушення вимог ст. 35 КПК України, при подальшому проведенні автоматизованого розподілу справи між суддями, суперечать завданням судочинства, підривають авторитет і довіру судової влади та свідчать про те, що судді свідомо знехтували своїми обов`язками судді.

З огляду на вищезазначені обставини вважаємо, що у цьому провадженні було порушено, встановлений ч. 3 ст. 35 КПК України порядок визначення судді для розгляду справи, щовідповідно до п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, є обставиною, що виключає участь колегії суддів в даному кримінальному провадженні, а відтак заява про самовідвід суддів підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 80-82, 405 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Задовольнити заяву про самовідвід суддів Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Передати матеріали кримінального провадження до відділу забезпечення судового процесу судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду для заміни судді.

Довести до відома голову Дніпровського апеляційного суду про встановленні колегією суддів в ухвалі обставини, для вжиття заходів належного реагування.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4