Справа № 740/6605/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/278/25
Категорія - про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

21 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження:

засудженого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові, одночасно в режимі відео конференції із Ніжинським міськрайонним судом, судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с Червоний шлях (нині Станція Лосинівка) Ніжинського району Чернігівської області, громадянину України, одруженому, який має на утриманні неповнолітню дитину, з вищою освітою, ветерану війни, який є особою з інвалідністю 2 групи, зареєстрованому та проживаючому по АДРЕСА_1 , засудженому вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 серпня 2023 року за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, який на підставі ст. 75,76 КК України був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1рік 6 місяців, за умови виконання покладених на нього обов`язків.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд вказав на відсутність переконливих доказів того, що ОСОБА_6 злісно ухиляється від виконання обов`язків та не бажає стати на шлях виправлення, а наведені в поданні обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та його направлення до місць позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання Ніжинського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком.

Звертає увагу на те, що орган пробації обґрунтовано звернувся з поданням, враховуючи те, що засуджений порушив покладений на нього обов`язок з`являтися для реєстрації до органу пробації, притягувався до адміністративної відповідальності з накладенням відповідного стягнення. При цьому, жодних письмових підтверджень поважності причин нез`явлення на реєстрацію засудженим надано не було.

Так, ОСОБА_6 три рази, а саме 05.08.2024, 02.09.2024 та 04. 11. 2024 допустив порушення обов`язку щодо реєстрації в органі пробації, крім того, вчинив чотири адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 (двічі), ч. 1 ст. 195-2, ч. 1 ст. 178 КУпАП, за які на нього були накладені стягнення у виді штрафу.

На підтвердження поважності причини своєї неявки на реєстрацію 04.11.2024 засудженим було надано довідку від лікаря-стоматолога, однак, на переконання апелянта, візит до стоматолога сам по собі не може свідчити про неможливість прибуття на реєстрацію до органу пробації протягом цілого дня.

Також, ОСОБА_6 було допущено неявку 01.07.2024, при цьому, на підтвердження поважності причин неявки цього дня засудженим лише 26 вересня 2024 року було надано довідку про відвідування лікаря за №9 від 26.09.2024. Інші неявки на реєстрацію засудженого до періодів, коли останній проходив лікування в КНП «Чернігівська обласна лікарня» чи КНП «Ніжинська центральна міська лікарня», не відносяться.

Ще однією самостійною підставою для задоволення подання, на думку прокурора, є систематичне вчинення ОСОБА_6 адміністративних правопорушень, за які судом на засудженого накладені стягнення. ОСОБА_6 притягнуто до відповідальності за вчинення чотирьох адміністративних правопорушень.

Звертає увагу на характер вчинених засудженим правопорушень, а саме вчинення дрібного хуліганства, розпивання алкогольних напоїв, а також порушення порядку придбання, зберігання, реєстрації та обліку газових пістолетів і револьверів та патронів. При цьому, виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 195-2 КУпАП, стало можливим в результаті вчинення ним хуліганських дій із застосуванням вказаного револьвера 08 серпня 2024 року, близько 23 години. Після вказаної події ОСОБА_6 проходив лікування в травматологічному відділенні КНП «Ніжинська міська центральна районна лікарня».

Підкреслює, що особа, будучи засудженою за ст. 189 та 263 КК України, якій державою надано можливість за вчинені злочини не відбувати реальну міру покарання у виді позбавлення волі, шляхом застосування судом звільнення з випробуванням, під час встановленого іспитового строку вчиняє близькі за характером до скоєних раніше злочинів нові правопорушення, пов`язані з поводженням зі зброєю, порушенням громадського порядку та погрозами застосування насильства до інших осіб.

Вчинення адміністративних правопорушень та допущення порушень покладених вироком суду обов`язків наприкінці іспитового строку, на відміну від висновків суду в оскаржуваній ухвалі, свідчить про те, що засуджений не зробив для себе жодних висновків та не став на шлях виправлення, що свідчить про неможливість виправлення ОСОБА_6 без відбування реального покарання, яке було призначене вироком суду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, вказував на те, що порушення умов відбування покарання з випробування та систематичне вчинення адміністративних правопорушень вказує на небажання ОСОБА_6 ставати на шлях виправлення і він має бути направлений у місця позбавлення волі для відбування призначеного строку покарання, засудженого, який заперечував проти доводів прокурора, вказував, що його побили біля власного будинку, у зв`язку з чим він змушений був захищатися, після отримання тяжких тілесних ушкоджень майже два місяці лікувався, про що повідомляв працівників пробації, у стоматолога видаляв зуб та були проблеми із здоров`ям, знає тільки про два притягнення до адміністративної відповідальності, просив не направляти його в місця позбавлення волі, дослідивши матеріали судової та особової справи на засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України та за правилами ст. 70 КК України засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком півтора роки, за умови виконання обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України несприятливий наслідок направлення засудженого для відбування покарання настає в двох випадках. Перший коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених одного чи кількох обов`язків. Другий якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, види яких, передбачені ст. 24 КУпАП.

19 вересня 2023 року вирок суду надійшов на виконання Ніжинському районному відділу філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

26 вересня 2023 року ОСОБА_6 поставлений на облік, ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, йому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки порушення цих умов.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію ОСОБА_6 був зобов`язаний з`являтись до Ніжинського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області першого понеділка кожного місяця.

З матеріалів особової справи убачається, що в період часу з 02 жовтня 2023 року по 01 липня 2024 року ОСОБА_6 не допустив жодної неявки на реєстрацію. При цьому, матеріали справи містять відомості про те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, не притягувався до адміністративної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, в той же час з 2008 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу органічного розладу особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку, внаслідок отриманої під час несення військової служби мінно-вибухової травми, є особою з інвалідністю другої групи безстроково.

01 липня 2024 року ОСОБА_6 вперше не з`явився на реєстрацію. Однак, колегія суддів не може погодитись з твердженням прокурора про те, що ця неявка була без поважних на те причин. Так, під час телефонної розмови з фахівцем органу пробації, засуджений повідомив, що перебуває на стаціонарному лікуванні та невдовзі йому мають провести операцію на оці.

Відповідно до виписки №13803 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого убачається що в період часу з 03 липня 2024 року по 05 липня 2024 року ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна лікарня» та 04 липня 2024 року йому було проведено хірургічну операцію Факоемульсифікація катаракти з імплантацією інтраокулярної лінзи ліва сторона.

З пояснень ОСОБА_6 від 10 липня 2024 року убачається, що він не прибув на реєстрацію 01липня 2024 року, оскільки перед госпіталізацією 01 та 02 липня 2024 року проходив обстеження, що не може підтвердити довідками.

На переконання колегії суддів, неявка ОСОБА_6 для реєстрації 01 липня 2024 року була з поважних причин, оскільки останній займався оформленням документів для подальшої госпіталізації на стаціонарне лікування та проведення операції, що для особи яка б хоча б один раз займалась оформленням на стаціонар, не становить жодних сумнівів. Те, що засуджений не може підтвердити цей факт документально не спростовує того, що 04 липня 2024 йому було проведено хірургічну операцію на оці, а про неможливість свого прибуття він повідомив.

Більш того, загальновідомою є складність процесу пройти оформлення на стаціонарне лікування, тим більше для особи, яка проживає в районному центрі, а лікування має пройти в обласному лікувальному закладі. Отже, цілком допустимими є твердження засудженого про те, що з 01 по 02 липня 2024 року він займався вирішенням питання щодо госпіталізації з метою проведення операції.

02 серпня 2024 року до відділення філії органу пробації прибув товариш ОСОБА_6 , який передав телефон фахівцю та під час телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив, що з понеділка 05 серпня 2024 року він перебуватиме на стаціонарному лікуванні в медичному закладі Чернігова. Тобто, засуджений завчасно вжив заходів для того, щоб повідомити орган пробації про неможливість свого прибуття у визначений для реєстрації день, що не свідчить про умисність його дій та небажання стати на шлях виправлення, як намагається довести сторона обвинувачення.

Навпаки, така поведінка вказує на те, що засуджений усвідомлює наслідки неявки на реєстрацію та намагається будь-яким доступним для нього способом попередити інспектора про причини свого неприбуття.

07 серпня 2024 року інспектор органу пробації встановила, що від засудженого ОСОБА_6 пішла дружина та забрала дочку, а сам він важко переживає цей розрив, перебуває в емоційно напруженому стані, став запальний та агресивний.

З виписки №10605 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого убачається, що ОСОБА_6 в період з 09 по 12 серпня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні Ніжинської міської лікарні ім. Миколи Галицького з діагнозом - ЗЧМТ, струс головного мозку, численні забої, садна та гематоми м`яких тканин голови, параорбітальні гематоми, підкон`юктивні крововиливи обох очних яблук. За поясненнями ОСОБА_6 його побили невідомі біля будинку вночі 09 серпня 2024 року. Був виписаний з лікарні за порушення режиму лікування.

21 серпня 2024 року ОСОБА_6 пояснив, що 05 серпня 2024 року не прибув на реєстрацію за сімейними обставинами, за що йому було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

02 вересня 2024 року ОСОБА_6 зателефонував інспектору органу пробації та повідомив, що не зможе прибути на реєстрацію, оскільки займається оформленням на стаціонарне лікування.

12 вересня 2024 року ОСОБА_6 прибув на реєстрацію та пояснив, що 02 вересня 2024 року не прибув на реєстрацію, оскільки перебував в Чернігівській обласній лікарні, але відмовився від госпіталізації через відмову в тому, щоб операцію йому робив той самий лікар, що й попереднього разу. Отже, документально підтвердити факт свого перебування в лікувальній установі не зміг. Разом з тим, засуджений вказав, що відразу, як повернувся в м. Ніжин, він оформився на стаціонар до Ніжинської міської лікарні, де йому зробили операцію. Однак, виписки він не взяв.

Відповідно до повідомлення КНП «Ніжинська ЦМЛ імені Миколи Галицького» від 25 вересня 2024 року, ОСОБА_6 у період з 10 по 13 вересня 2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні №1.

07 жовтня 2024 року ОСОБА_6 винесено повторне письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за неявку на реєстрацію 02 вересня 2024 року без поважних на те причин.

04 листопада 2024 року ОСОБА_6 також не прибув на реєстрацію. В судовому засіданні суду першої інстанції засуджений надав довідку про те, що в цей день він перебував на прийомі у лікаря-стоматолога зі скаргами на гострий біль та запалення ясен. Тобто, засудженим документально підтверджена причина неможливості прибути на реєстрацію у визначений день.

Вказівка прокурора про те, що візит до стоматолога не давав засудженому законних підстав для неприбуття на реєстрацію протягом усього дня, не приймається до уваги. Так, довідка не містить відомостей про те, які процедури та методи лікування використовувались 04.11.2024 щодо ОСОБА_6 , яке було його самопочуття, чи відчував він біль та чи не потребував відпочинку після лікування. Готуючись до звернення з апеляційною скаргою, прокурором це питання з`ясоване не було.

При цьому, колегія суддів наголошує, що не кожен візит вказує на повне зникнення болю та можливість продовжувати звичайний спосіб життя. В судовому засіданні прокурором це питання у засудженого також не з`ясовувалось. Отже, колегія суддів погоджується з тим, що неявка ОСОБА_6 на реєстрацію 04.11.2024 була з поважних причин.

У подальшому, під час телефонної розмови із засудженим інспектор повідомила ОСОБА_6 про те, що по відношенню до нього надійшли постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим матеріали щодо нього будуть скеровані до суду першої інстанції для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його в місця позбавлення волі.

Отже, перевіркою матеріалів достеменно встановлено, що засуджений ОСОБА_6 двічі не прибув на реєстрацію до органу пробації без поважних причин. Однак, колегія суддів приймає до уваги, що обидва ці рази засуджений намагався попередити інспектора органу пробації про неможливість свого прибуття з поясненням причин, що він намагається оформитись на лікування.

Колегія суддів погоджується з твердженням прокурора про те, що засуджений ОСОБА_6 чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності. Однак, не може погодитись з твердженням апелянта про те, що виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-2 КУпАП стало можливим в результаті вчинення ОСОБА_6 хуліганства із застосуванням газового револьвера 08 серпня 2024 року близько 23 години в АДРЕСА_2 , після чого засуджений проходив лікування в травматологічному відділенні Ніжинської лікарні.

Так, відповідно до постанови Ніжинського міськрайонного суду від 04 жовтня 2024 року ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за те, що 08 серпня 2024 року о 22 год. 50 хв. в АДРЕСА_2 висловлювався нецензурною лайкою щодо ОСОБА_9 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян. Тобто, матеріали цього провадження не містять жодних відомостей про використання засудженим газового пістолета по відношенню до ОСОБА_9 , чи будь-якої іншої особи, як про це безпідставно стверджує прокурор. Кримінальне провадження щодо здійснення засудженим пострілів за ч.1 ст. 263 КК України було закрите.

Крім того, зважаючи на анамнез ОСОБА_6 , який 09 серпня поступив на лікування до травматологічного відділення Ніжинської лікарні, колегія суддів вважає такими, що підлягають більш ретельній перевірці обставини конфлікту, який відбувся 08 серпня 2024 року біля будинку, де мешкає засуджений, та обставини, за яких щодо нього були складені два протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, адже з огляду на наявні у нього тілесні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку, численні забої, садна та гематоми м`яких тканин голови, параорбітальні гематоми, підкон`юктивні крововиливи обох очних яблук, з урахуванням перенесеної операції на оці, а також кількості учасників цього конфлікту - чотири сторонні особи, за відсутності відомостей про те, що вони мали тілесні ушкодження, спричинені їм ОСОБА_6 .

При цьому, саме ОСОБА_6 проходив лікування в травматологічному відділенні та був виписаний не через покращення стану здоров`я, а через порушення режиму лікувального закладу. Отже, постає логічне питання, чи були вчинені хуліганські дії та чи не мав засуджений підстав побоюватись за своє життя і здоров`я, а від того висловлюватися нецензурною лайкою. Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря психіатра та має встановлену групу інвалідності через травму, отриману внаслідок мінно-вибухової травми.

Про всі ці обставини прокурор не згадує в апеляційній скарзі, як і не вказує на те, чи перевірялися правоохоронними органами обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Не зважаючи на це, колегія суддів звертає увагу на те, що Індивідуальним планом роботи щодо ОСОБА_6 був встановлений низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, визначено необхідність у проведенні профілактичних бесід щодо недопущення в подальшому адміністративних та кримінальних правопорушень, проявів агресії та розв`язання відповідальності за такі вчинки та виокремлено, що завданням впливу має стати відпрацювання навички вирішувати проблемні питання конструктивним шляхом.

За результатами виконання індивідуального пану роботи із ОСОБА_6 було проведено дві бесіди за темами «Самоконтроль» та «Ми відповідальні за свої вчинки». Станом на 29 квітня 2024 року індивідуальний план роботи із засудженим був виконаний повністю.

Станом на 12 серпня 2024 року мається відмітка про те, що заходи щодо вирішення криміногенних потреб та досягнення позитивних змін ОСОБА_6 виконані повністю.

Тобто, інспектор фактично задокументувала наявність позитивних змін у поведінці засудженого, включно до 12 серпня 2024 року, про що склала відповідні документи. Таким чином, безпідставними є твердження, як подання органу пробації, так і апеляційної скарги прокурора про те, що своєю поведінкою ОСОБА_6 довів небажання ставати на шлях виправлення та заслуговує на скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі.

Після встановлення факту змін в особистому житті засудженого, що призвело до випадків агресії з боку ОСОБА_6 , інспектором не вжито жодних заходів для того, щоб виявити проблему та не визначені шляхи для її вирішення, не проведено жодної профілактичної бесіди щодо шляхів вирішення проблем в житті, не проведено консультації з лікарем-психіатром, у якого ОСОБА_6 перебуває на обліку, тощо.

Така позиція органу пробації є від початку невірною, адже суд першої інстанції вірно вказав про те, що майже рік, тобто більшу частину визначеного судом іспитового строку ОСОБА_6 не мав нарікань на свою поведінку, прибував на реєстрацію, не вчиняв адміністративних правопорушень, що не може залишитись без уваги та надання оцінки всім встановленим фактичним обставинам, як намагається домогтися сторона обвинувачення, звергнувши увагу виключно на негативні відомості в поведінці засудженого.

З огляду на досліджені матеріали особової справи, документи судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 сумлінно виконує покладені на нього судом обов`язки, майже не допускає неявок на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації (дві неявки були з поважних причин, а про дві неявки засуджений попередив, хоча й не зміг документально підтвердити, але колегією судів перевірені обставини цих неявок які не свідчать про умисність дій засудженого) формально позитивно характеризується за місцем проживання, є ветераном війни, перебуває на обліку у лікаря-психіатра, має безстрокову другу групу інвалідності саме за наслідками отриманого під час несення військової служби поранення, що свідчить про його щирий намір довести своє виправлення.

З урахуванням того, що наявні у матеріалах справи документи свідчать про те, що ОСОБА_6 чотири рази притягувався до адміністративної відповідальності, з врахуванням того, що майже рік його поведінка була бездоганною, за відсутності інших даних, які б свідчили про його небажання стати на шлях виправлення, а також негативних характеризуючих даних, даних про вчинення інших правопорушень, які б об`єктивно вказували на те, що він має намір продовжити свою злочинну діяльність, колегія суддів вважає, що питання про скасування іспитового строку та направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного вироком суду покарання, є необґрунтованим.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 537-539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 січня 2025 року про відмову у задоволенні подання про направлення ОСОБА_6 , звільненого від відбування покарання з випробуванням, для відбування призначеного вироком суду покарання, без змін.

Ухвала набуває законної сили після проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12