Справа № 149/3124/24
Провадження №11-кп/801/122/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000109, внесене 14.09.2024 за апеляційною скаргою прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.10.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шнирів Бродівського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, раніше не судимого, громадянина України,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України згідно з пред`явленим обвинуваченням та виправдано на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України - у зв`язку з недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Визнано ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

в с т а н о в и в :

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні пособництва в підробленні посвідчення за таких обставин.

У середині серпня 2023 року (більш точні дату і час у ході досудового розслідування не установлено), у ОСОБА_8 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник протиправний умисел, направлений на одержання підробленого офіційного документа - посвідчення водія, з метою отримання права керування транспортними засобами категорії «В, С1, С, С1Е, СЕ», уникнувши відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (в редакції зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 844 від 16.09.2020), проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, складення теоретичного іспиту, на знання діючих Правил дорожнього руху України і практичного, на перевірку навичок керування транспортним засобом, іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на порушення встановленого порядку оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 у середині серпня 2023 року більш точні дату і час, у ході досудового розслідування не установлено, перебуваючи за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , у інтернет мережі на одному із вебсайтів знайшов невстановлену особу, яка обіцяла за грошову винагороду виготовити на замовлення підроблене посвідчення водія категорії «В, С1, С, С1Е, СЕ».

Продовжуючи свої умисні та протиправні дії, з метою одержання підробленого посвідчення водія ОСОБА_8 передав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої фотознімки та свої анкетні дані, які було використано під час виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія категорії «В, С1, С, С1Е, СЕ» серії НОМЕР_1 видане ТСЦ-1242 25.06.2018, заповнене на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У подальшому, в кінці серпня 2023 року, більш точні дату і час, у ході досудового розслідування не установлено, ОСОБА_8 , у невстановлений слідством спосіб, отримав від вищевказаної невстановленої особи підроблений документ - посвідчення водія категорії «В, С1, С, С1Е, СЕ» серії НОМЕР_1 видане ТСЦ-1242 25.06.2018, заповнене на його ім`я, маючи намір в подальшому використовувати вказане підроблене посвідчення водія, таким чином вчинивши пособницькі дії з підробки офіційного документу.

Таким чином ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою.

За наслідками судового розгляду кримінального провадження суд першої інстанції дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України згідно з пред`явленим обвинуваченням та його виправдано на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України - у зв`язку з недоведеністю наявності в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що в кінці серпня 2023 року, більш точні дату і час, у ході досудового розслідування не установлено, ОСОБА_8 , у невстановлений слідством спосіб, отримав від невстановленої особи підроблений документ - посвідчення водія категорії «В, С1, С, С1Е, СЕ» серії НОМЕР_1 видане ТСЦ-1242 25.06.2018, заповнене на його ім`я. ОСОБА_8 , одержавши підроблений офіційний документ - посвідчення водія, усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не додержав встановленого законодавством України порядку отримання та використання посвідчення водія, з серпня 2023 року почав використовувати його під час керування транспортними засобами.

Так, 13.09.2024 близько 19 годині 40 хвилин, керуючи вантажним автомобілем DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 рухався по вул. В`ячеслава Чорновола в м. Хмільник Вінницької області та був зупинений працівниками поліції Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, відповідно до відповідно до п. 1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» - порушення правил дорожнього руху.

В подальшому, ОСОБА_8 у відповідності до п. 2.1, 2.4 розділу 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, з метою введення в оману вищевказаних працівників поліції щодо наявності в нього права керування автомобілем, пред`явив і тим самим використав завідомо підроблене посвідчення водія, категорії «В, С1, С, С1Е, СЕ» серії НОМЕР_1 видане ТСЦ-1242 25.06.2018, заповнене на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до висновку експерта Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру СЕ-19/102-24/18479-ДД від 17.09.2024, бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 , заповнене на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видане 25.06.2018 ТСЦ 1242, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають у офіційному обігу.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, прокурор Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині визнання ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України та виправдання його на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити покарання: за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн; за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, вказує на те, що суд розглянув обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 у спрощеному порядку відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України, згідно якого суд не надає оцінку доказам у кримінальному провадженні, а замість цього у вироку на підтвердження встановлених обставин зазначає встановлені органом досудового розслідування обставини, натомість судом першої інстанції у вироку надано оцінку доказам у кримінальному провадженні. При цьому судом не заперечується добровільність беззаперечного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_8 та його згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Вважає, що позиція суду стосовно недоведеності наявності у ОСОБА_8 умислу на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія є необґрунтованою, оскільки із встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин вбачається, що дії обвинуваченого та невстановленої слідством особи були охоплені спільним умислом на виготовлення підробленого офіційного документа з розподілом функцій. ОСОБА_8 був обізнаний про виконання ним ролі посібника у виготовленні підробного посвідчення водія та злочинні наміри виконавця щодо його виготовлення.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 , які покладались на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положення ст.2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.9 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та ухваленні вироку стосовно ОСОБА_8 не дотримався наведених вимог закону, що потягло за собою розгляд кримінального провадження в суді всупереч вимогам процесуального закону, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно матеріалів кримінального провадження, 26.09.2024 року до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР №0000109 від 14.09.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень (кримінальних проступків), передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у суді першої інстанції відбувся у спрощеному провадженні, можливість якого передбачена ст. 382 КПК України для розгляду обвинувачення у вчиненні кримінального проступку.

За приписами ст. 382 КПК України суд має право призначити розгляд обвинувального акта у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне або суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В останньому випадку розгляд проводиться у порядку спрощеного провадження, яке має на меті прискорення кримінального провадження, усунення необґрунтованої тяганини при розгляді кримінальних справ і дозволяє забезпечити вирішення завдань кримінального провадження при процесуальній та ресурсній економії.

Підставою для розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні є встановлення прокурором під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду. В такому випадку прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

При цьому положеннями ст. 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, за умови згоди всіх учасників судового провадження щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, суд зазначає у вироку ті обставини, які були встановлені органом досудового розслідування. Тому їх виклад у вироку не може відрізнятися від того, як зазначено в обвинувальному акті.

Як свідчить зміст оскарженого вироку, за результатами судового розгляду обвинувального акта по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, суд, з урахуванням наведеного у вироку, дослідивши матеріали обвинувального акта та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, прийшов до висновку про недоведеність в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, у зв`язку з чим його визнано невинуватим та його виправдано.

Таким чином, суд першої інстанції розглянув обвинувальний акт та ухвалив стосовно ОСОБА_8 вирок у спрощеному провадженні без участі учасників судового провадження, зазначивши при цьому у вироку, як слідує з його змісту, про дослідження доказів і надання їм відповідної оцінки, фактично без проведення їх дослідження, виходячи із суті передбаченого законом порядку спрощеного провадження щодо кримінальних проступків.

У даному випадку з метою усунення будь-яких сумнівів та протиріч суд за вимогами зазначених вище норм закону повинен був призначити розгляд обвинувального акта в судовому засіданні та викликати для участі в ньому прокурора, обвинуваченого і його захисника, іншого рішення з цього питання чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, колегія суддів констатувала істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, допущене судом першої інстанції при постановленні оскарженого вироку щодо ОСОБА_8 .

При цьому, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні вироку порушено основні принципи кримінального процесуального законодавства, зокрема ст.ст. 8-10, 22 КПК України, а саме: верховенства права, законності, рівності сторін перед законом та судом, а також змагальності сторін.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання.

При новому судовому розгляді слід врахувати викладене вище та здійснити судовий розгляд відповідно до вимог КПК України із дотриманням прав та законних інтересів усіх учасників судового провадження, співставити ці доводи із наявними у кримінальному провадженні доказами, яким дати належну юридичну оцінку з огляду на їх допустимість і достатність, й відповідно до вимог ст. 370 КПК України ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.10.2024 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3