Справа №:755/2853/25
Провадження №: 1-кс/755/652/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551 від 17.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання слідчого, погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у рамках цього провадження, у зв`язку з здійсненням досудового розслідування у ньому та необхідністю встановлення обставин визначених ст.ст. 2, 91 КПК України при наявності передумов визначених ст.ст. 132, 170 того ж Кодексу.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою за вчинення умисного злочину проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не стала належних для себе висновків не зробила, та повторно вчинила умисний злочин проти власності за наступних обставин. Так, визначивши вчинення злочинів, як основне джерело здобуття коштів для свого існування, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення умисних злочинів спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом шахрайств, у невстановлений досудовим слідством точний час, але не пізніше 16.02.2025 року, вступила у злочинну змову з невстановленими досудовим слідством особами. В подальшому, вказана група осіб розробила злочинний план незаконного збагачення, шляхом повідомлення особам похилого віку в ході телефонного спілкування завідомо неправдивої інформацію про те, що їх рідні потрапили в біду та необхідністю сплатити грошові коштів для проведення дороговартісного лікування та хірургічного втручання.

ОСОБА_5 , будучи безпринципною та байдужою до наслідків вчинення злочинів, здатною чинити протиправні дії проти власності громадян надала свою попередню згоду на участь у вчиненні даного виду злочину, та згідно відведеної їй ролі, представившись довіреною особою лікаря, мала прийти до потерпілого, отримати від нього грошові кошти та заздалегідь написану розписку, та в подальшого передати їх іншим співучасникам, у спосіб, який учасники оговорили попередньо.

Пошук потенційних потерпілих, безпосереднє спілкування по телефону, а також координацію дій ОСОБА_5 взяли на себе інші співучасники. Так, маючи на меті вчинення злочинів на території м. Києва, за вказівкою інших співучасників, особи яких не встановлені, ОСОБА_5 прибула до м. Києва, де підшукала собі тимчасове житло та очікувала вказівок від невстановленої досудовим розслідуванням особи.

Так, на виконання вказаного злочинного плану невстановлена досудовим слідством особа жіночої статі , 16.02.2025 року приблизно о 18 годині 43 хвилин, зателефонувала на мобільний номер телефону потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2, за номером НОМЕР_1 представилась донькою, та повідомила, що ніби вона потрапила до лікарні внаслідок ДТП, та на проведення термінової складної операції потрібні значні грошові кошти, та сказала, що подальше спілкування буде проводити лікар. В подальшому, на номер потерпілого з номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 зателефонувала невстановлена досудовим слідством особа, чоловічої статі, яка представилась лікарем, та повідомила потерпілому ОСОБА_6 завідомо неправдиву інформацію про важкий стан його доньки, необхідності термінової дороговартісної операції, ціна якої становить біля 10 000 доларів США, які необхідно зібрати в найкоротший строк та передати довіреній особі лікаря, а саме « ОСОБА_7 » (роль якої виконувала ОСОБА_5 ), яка приїде за місцем проживання потерпілого. ОСОБА_6 повідомив, що він не має такої значної суми коштів, та він має лише 48 000 гривень, на що невстановлена особа, яка видавала себе за лікаря повідомила, що попередньо вказаної суми грошових коштів має вистачити, та наказав підготувати наявну у нього суму грошових коштів, а решту коштів приготувати до наступного дня. Разом з тим, маючи на меті справити психологічний вплив на потерпілого, а також для створення враження, що кошти передаються дійсно для лікування наказала ОСОБА_6 написати під його диктовку заяву про надання коштів на лікування та надання дозволу на проведення операції.

ОСОБА_6 , перебуваючи в шоковому стані від отриманої інформації, будучи впевненим, що спілкується з лікарем, в силу свого віку та стану, сприйняв вказану інформацію як реальну, та виконав всі вказівки невстановленої досудовим розслідуванням особи, а саме написав під диктовку заяви та підготував грошові кошти. Одночасно з цим невстановлена досудовим слідством особа повідомила ОСОБА_5 , що для отримання грошових коштів їй необхідно прийти до кв. АДРЕСА_1 , назватись « ОСОБА_8 » та отримати від ОСОБА_6 грошові кошти.

ОСОБА_5 , керуючись єдиним умислом з невстановленими досудовим розслідуванням особами на заволодіння грошовими коштами, що належать ОСОБА_9 , діючи по заздалегідь розробленому плану, виконуючи вказівки невстановленої досудовим слідством особи, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисних мотивів, повторно 16.02.2025 року приблизно о 19 годині 40 хвилин прийшла до кв. АДРЕСА_1 , де з метою конспірації представилась вигаданими даними, а саме « ОСОБА_8 » та підтвердила перед ОСОБА_6 , що вона є довіреною особою лікаря, та прийшла задля отримання коштів. Після чого ОСОБА_6 передав останній грошові кошти в сумі 48 000 гривень та власноруч написані заяви, після чого ОСОБА_5 покинула приміщення квартири, а грошовими коштами, отриманими від ОСОБА_6 розпорядилась згідно заздалегідь розробленого плану, відомого іншим учасникам.

Протиправними діями групи осіб, до складу якої входить ОСОБА_5 та невстановлені досудовим слідством особи, потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріального збитку на загальну суму 48 000 гривень.

Крім того, продовжуючи виконання спільного плану, спрямованого на заволодіння грошовими коштами громадян під приводом повідомлення потерпілим завідомо неправдивої інформації про, те що їх родичі потрапили в біду, повторно, 17.02.2025 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, невстановлена особа чоловічої статі, яка вже спілкувалась з ОСОБА_6 під виглядом лікаря, повторно зателефонувала до останнього, та в ході розмови повідомила, що наданих попередньо коштів недостатньо для лікування його доньки, та попросила надати додатково грошові кошти в сумі 50 000 гривень, за якими прийде його довірена особа, яка вже приходила раніше (тобто ОСОБА_5 , яка представлялась вигаданими даними). Разом з тим, маючи на меті справити психологічний вплив на потерпілого, а також для створення враження, що кошти передаються дійсно для вирішення лікування його доньки, повторно попросила написати відповідну заяву, на що ОСОБА_6 погодився.

ОСОБА_5 , керуючись єдиним умислом з невстановленими досудовим розслідуванням особами на заволодіння грошовими коштами, що належать

ОСОБА_6 , діючи по заздалегідь розробленому плану, виконуючи вказівки невстановленої досудовим слідством особи, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисних мотивів, 17.02.2025 року приблизно о 12 годині 50 хвилин, повторно прийшла до кв. АДРЕСА_1 , та підтвердила перед ОСОБА_6 , що вона є довіреною особою лікаря « ОСОБА_8 », та прийшла задля отримання коштів. Після чого ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 наявні й нього грошові кошти в сумі 4500 гривень. Крім того, ОСОБА_6 повідомив, що решта грошових коштів у нього зберігається на пенсійній банківській картці «Ощадбанку» НОМЕР_4 , проте він не встиг зняти решту грошових коштів, тому він передав належну йому банківську картку ОСОБА_5 (яка видавала себе за довірену особу лікаря та представлялась вигаданими даними « ОСОБА_10 »), назвав пін-код картки та попросив зняти решту грошових коштів в банкоматі, а банківську картку повернути йому.

В подальшому, ОСОБА_5 , отримавши вищевказану суму грошових коштів, а також банківську картку «Ощадбанку»» НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_6 залишила місце вчинення злочину, однак поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_1 була затримана працівниками поліції.

Протиправними діями групи осіб, до складу якої входить ОСОБА_11 та невстановлені досудовим слідством особи потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріального збитку на загальну суму 4500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньо змовою групою осіб, вчинене повторно.

В подальшому, 17 лютого 2025 року на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 лютого 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 190 КК України

Надалі, в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України в присутності двох понятих було проведено особистий обшук підозрюваної (затриманої) ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено ряд речей, які постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві від 17.02.2025 року було визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Вказала, що оскільки вилучене майно визнано речовими доказами, містить на собі сліди кримінального правопорушення, а також інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту вчинення кримінального правопорушення, тому є всі підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились. Слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 подано до суду заяву про розгляд клопотання без її участі. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився. Проте його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу, а саме є речовими доказами, згідно постанови від 17.02.2025 року.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

При цьому, в судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

Тож, слідчий суддя погоджується з клопотанням слідчого про необхідність накладення арешту на майно на підставі ст. 170 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що майно вилучене 17.02.2025 року в період часу з 15 години 39 хвилин до 16 години 02 хвилин в ході проведення особистого обшуку підозрюваної ОСОБА_5 , відповідає критеріям, зазначеним у пункті першому частини другої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та, вважає за необхідне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, тобто такий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах осіб та накласти арешт саме на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

При цьому, аналізуючи клопотання слідчого в частині накладення арешту на бонусну картку червоного кольору «Отак», яку поміщено до спец. пакету PSP 1238508 та жіночу сумку чорного кольору з зображенням «мишок», всередині якої косметичні засоби та зв`язка ключів, які поміщено до спец. пакету NPU 1408349, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування не доведено обставини наявності на вказаних особистих речах підозрюваної слідів злочинної діяльності останньої або стосовно їх використання при вчиненні кримінального правопорушення.

Зважаючи на вищенаведене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання у вказаній частині задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551 від 17.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.02.2025 року в період часу з 15 години 39 хвилин до 16 години 02 хвилин в ході проведення особистого обшуку підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речових доказів, а саме на: грошові кошти на загальну суму 4 500,00 грн, а саме 4 купюри номіналом по 1 000,00 грн та 1 купюра номіналом 500,00 грн, які поміщено до спец. пакету CRІ 1022142; банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_12 , термін дії до 03/29, яку поміщено до спец. пакету CRI 1022143; мобільний телефон «Redmi 9C NFC» синього кольору в чохлі зеленого кольору, IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , з номером телефону НОМЕР_8 , карта пам`яті об`ємом на 16Gb та сім-картка «Водафон» № НОМЕР_9 , що поміщено до спец. пакету №PSP1238509; банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_10 з чіпом та терміном дії до 01/29, яку поміщено до спец. пакету PSP 1238508; банківську картку «А Банк» № НОМЕР_11 з чіпом та терміном дії до 31/12, яку поміщено до спец. пакету PSP 1238508; грошові кошти на суму 2 415,00 грн, які поміщено до спец. пакету CRI 1022150, із забороною використання, розпорядження, відчуження вказаного майна.

В задоволенні клопотання в іншій частині - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: