Справа 688/506/23
№ 1-кп/688/11/25
Ухвала

Іменем України

21 лютого 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гриців Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України,

встановив:

В провадженні Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

За обвинувальним актом ОСОБА_11 обвинувачується, в тому числі у тому, що він 15.05.2019 шляхом обману, під приводом купівлі автомобіля за кордоном та подальшої його доставки потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , між якими 19.11.2001 укладено офіційний шлюб, заволодів грошовими коштами останніх в сумі 8000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 15.05.2019 становить 209303 гривні) і 1500 євро (згідно курсу НБУ станом на 15.05.2019 становить 44055 гривень 66 копійок), а всього загальною сумою 253358 гривень 66 копійок, що завдало шкоди потерпілим у великих розмірах, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, на початку травня 2019 року в смт Гриців Шепетівського району зустрівся з потерпілим ОСОБА_6 , який достовірно знав, що ОСОБА_11 займається придбанням автомобілів за кордоном на іноземній реєстрації та здійснює їх подальшу доставку в Україну.

Того ж дня, потерпілий попросив у ОСОБА_11 придбати один із автомобілів, а саме: Ореl Vivaro, Volkswagen Touran або Citroen Berlingo на іноземній реєстрації та перетнути на ньому державний кордон України, на що ОСОБА_11 погодився. Однак, останній реально не мав наміру виконувати взяті на себе зобов`язання щодо купівлі автомобіля ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Згодом, 15.05.2019 ОСОБА_11 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, зателефонував потерпілому ОСОБА_6 та повідомив, що найближчим часом планує виліт до Королівства Швеція, де має намір придбати автомобіль потерпілим. Під час розмови останні домовились про зустріч для отримання грошових коштів ОСОБА_14 від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Того ж дня в обідню пору ОСОБА_11 приїхав на автомобілі марки «Nissan» моделі «Х-Тгаіl» до місця проживання потерпілих, що за адресою: АДРЕСА_2 , зателефонував ОСОБА_6 і сказав, щоб останній вийшов та дав йому грошові кошти з метою купівлі автомобіля у Королівстві Швеція. У свою чергу ОСОБА_6 вийшов з будинку на вулицю та сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля ОСОБА_11 , де останній в черговий раз запевнив ОСОБА_6 в реальності своїх намірів щодо купівлі йому з дружиною автомобіля у Королівстві Швеція, хоча виконувати домовленості дійсного наміру не мав. У цей час, до домоволодіння потерпілих приїхав ОСОБА_15 , який також сів в автомобіль ОСОБА_11 на заднє пасажирське сидіння. Відразу після цього ОСОБА_6 в присутності ОСОБА_15 передав ОСОБА_11 грошові кошти готівкою у сумі 8000 доларів США та 1500 євро, за які останній зобов`язався придбати потерпілим автомобіль.

У подальшому ОСОБА_11 , отримавши грошові кошти від потерпілих, маючи реальну можливість виконати свої зобов`язання, автомобіль ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не придбав, у такий спосіб шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілих в сумі 8000 доларів США та 1500 євро.

Тобто ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заволодів чужим майном шляхом обману, отримавши від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 8000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 15.05.2019 становить 209303 гривні) і 1500 євро (згідно курсу НБУ станом на 15.05.2019 становить 44055 гривень 66 копійок), а всього загальною сумою 253358 гривень 66 копійок, що завдало потерпілим шкоди у великих розмірах, тобто шкоди, яка більш ніж в 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Отримані шахрайським способом кошти потерпілих ОСОБА_11 витратив на особисті потреби та таким чином розпорядився ними на власний розсуд.

Дії ОСОБА_11 органом досудового розслідування за вказаним епізодом кваліфіковано за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції на час вчинення злочину) як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

Окрім цього, ОСОБА_11 обвинувачується, в тому числі у тому, що він 11.11.2019 шляхом обману, діючи повторно, під приводом купівлі автомобіля за кордоном та подальшої його доставки потерпілій ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами останньої в сумі 3000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 11.11.2019 становить 73505 гривні 70 копійок) і 5400 євро (згідно курсу НБУ станом на 11.11.2019 становить 145962 гривень), а всього грошовими коштами на загальну суму 219467 гривень 70 копійок, що завдало значної шкоди потерпілій, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, 23.09.2019 почав листуватися з потерпілою ОСОБА_9 у месенджері «VIBER» з приводу придбання останній автомобіля в Королівстві Швеція. При цьому, потерпіла достовірно знала, що ОСОБА_11 займається придбанням автомобілів за кордоном на іноземній реєстрації та здійснює їх подальшу доставку в Україну.

04.11.2019 ОСОБА_11 надіслав ОСОБА_9 повідомлення, а також фотографії автомобіля «Volkswagen Tiguan» 2012 року випуску (2.0 дизель), як варіант для придбання його останній та перетнути на ньому державний кордон України. Потерпіла ОСОБА_9 погодилась. Однак ОСОБА_11 не мав реального наміру виконувати взяті на себе зобов`язання щодо купівлі автомобіля потерпілій.

Згодом, 11.11.2019 о 13 годині 56 хвилин ОСОБА_11 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, написав у месенджері «VIBER» потерпілій ОСОБА_9 про те, що грошові кошти на придбання автомобіля потрібно передати ОСОБА_16 , якому не був відомий злочинний намір ОСОБА_11 , і який в подальшому передасть ці грошові кошти ОСОБА_11 .

Того ж дня, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_16 приїхав до обумовленого місця зустрічі з потерпілою, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Відразу після цього потерпіла ОСОБА_9 передала ОСОБА_16 грошові кошти готівкою у сумі 5400 євро та 3000 доларів США, за які ОСОБА_11 зобов`язався придбати потерпілій автомобіль. Після чого ОСОБА_16 , діючи за вказівкою ОСОБА_11 , з метою створення у потерпілої враження реальності вчинити дії щодо купівлі їй автомобіля у Королівстві Швеція, хоча виконувати домовленості дійсного наміру не мав, написав власноруч розписку про отримання грошових коштів у сумі зазначеній вище для передачі їх ОСОБА_11 .

Того ж дня, о 14 годині 13 хвилин, потерпіла ОСОБА_9 у месенджері «VIBER» написала ОСОБА_11 повідомлення, в якому повідомила останнього про те, що усі кошти на купівлю автомобіля передала ОСОБА_16 .

Після цього ОСОБА_11 , перебуваючи з 29.11.2019 по 11.12.2019 на території України, вводив потерпілу в оману та повідомляв, що перебуває в Королівстві Швеція, де займається пошуком автомобіля останній.

Також ОСОБА_11 , достовірно знаючи, що він після 28.02.2020 постійно знаходився на території України та за кордон не виїжджав, упродовж березня-травня 2020 року продовжував запевняти ОСОБА_9 в реальності своїх намірів придбати їй автомобіль, повідомляючи, що знаходиться в Королівстві Швеція та займається пошуком транспортного засобу останній.

У подальшому ОСОБА_11 , продовжуючи свій злочинні дії, керуючись злочинним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, 10.06.2020 о 16 годині 05 хвилин в черговий раз запевнив потерпілу в реальності своїх намірів щодо купівлі їй автомобіля та шляхом надіслання повідомлення у месенджері «VIBER» повідомив, що автомобіль вже перебуває на розмитненні у м. Києві, хоча виконувати домовленості дійсного наміру не мав.

У подальшому ОСОБА_11 , отримавши грошові кошти від потерпілої, маючи реальну можливість виконати свої зобов`язання, автомобіль ОСОБА_9 не придбав та у такий спосіб шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілої в сумі 3000 доларів США та 5400 євро.

Тобто ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезиечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно заволодів чужим майном шляхом обману, отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3000 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 11.11.2019 становить 73505 гривні 70 копійок) і 5400 євро (згідно курсу НБУ станом на 11.11.2019 становить 145962 гривні), а всього загальною сумою 219467 гривень 70 копійок, що завдало потерпілій значної шкоди, тобто шкоди, яка більш ніж в 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Отримані шахрайським способом кошти потерпілої ОСОБА_11 витратив на особисті потреби та таким чином розпорядився ними на власний розсуд.

Дії ОСОБА_11 органом досудового розслідування за вказаним епізодом кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, вчинене повторно.

21.02.2025 року захисник ОСОБА_13 в системі «Електронний суд» надіслав клопотання про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, враховуючи класифікацію кримінальних правопорушень на момент вчинення за ступенем тяжкості за епізодом заволодіння коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та за епізодом заволодіння коштами ОСОБА_9 та закриття кримінального провадження в частині пред`явленого обвинувачення ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за епізодом заволодіння коштами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за епізодом заволодіння коштами ОСОБА_9 .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_13 підтримав подане клопотання, з підстав наведених у ньому, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_11 у судовому засіданні підтримав заявлене захисником ОСОБА_13 клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити, посилаючись на те, що розуміє наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Захисник ОСОБА_12 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представники потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_13 незаперечували.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, хоча про час, день та місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне клопотання захисника ОСОБА_13 задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України та ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції на час вчинення злочинів) особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості, десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України, при цьому суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч.ч. 3,4 ст. 12 КК України (в редакції на час вчинення злочинів) вчинений ОСОБА_11 злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України відносився до злочину середньої тяжкості, а передбачений ч. 3 ст. 190 КК України до тяжкого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України (по епізоду потерпілої ОСОБА_9 ), у вчиненні якого, в тому числі обвинувачується ОСОБА_11 відповідно до ст. 12 КК України на даний час належать до категорії нетяжких злочинів, на час вчинення злочину відносився до злочину середньої тяжкості.

З обвинувального акту слідує, що з моменту вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), а саме 11.11.2019 року минуло понад п`ять років.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано даних про ухилення обвинуваченого ОСОБА_11 від слідства та суду, а так само відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинуваченому ОСОБА_11 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку. Дані обставини обвинуваченому ОСОБА_11 зрозумілі, він підтримує заявлене захисником клопотання.

За таких обставин, суд вважає за можливе клопотання захисника ОСОБА_13 задовольнити частково та звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України (по епізоду потерпілої ОСОБА_9 ) у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження в цій частині.

В той же час, суд вважає необхідним у задоволенні решти клопотання захисника ОСОБА_13 відмовити з огляду на таке.

Дії обвинуваченого ОСОБА_11 по епізоду потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції на час вчинення злочину), а не за ч. 2 ст. 190 КК України, як вказав у своєму клопотанні захисник ОСОБА_13 .

Як на час вчинення злочину, так і на даний час діяння, вчинене ОСОБА_11 по епізоду потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кваліфікується як тяжкий злочин, а тому з урахуванням вимог ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вказаним злочином (10 років) не минули.

Враховуючи вищевикладене підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_13 про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 190 КК України (по епізоду потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в цій частині відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Оскільки щодо ОСОБА_11 не ухвалювався обвинувальний вирок, а судом постановляється ухвала про закриття кримінального провадження по епізоду потерпілої ОСОБА_9 та вирішення її цивільного позову по суті заявлених вимог не передбачено ст. 372 КПК України, суд вважає необхідним поданий потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

На підставі ст.ст. 12, 44, 49 КК України, керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_13 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_11 у зв`язку із закінченням строків давності за ч.ч. 2, 3 ст. 190 КК України (по епізодах потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ) та закриття кримінального провадження задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (по епізоду потерпілої ОСОБА_9 ) на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_13 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_11 у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 3 ст. 190 КК України (по епізоду потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) та закриття кримінального провадження відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_17