Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/843/24, за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2024.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30.01.2025 включно з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, відомості про яке 02.12.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002227.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави, на ОСОБА_5 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає с. Оноківці Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З клопотання вбачається, що СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені відомості, про яке 02.12.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002227 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений органом досудового розслідування час та місці, у ОСОБА_5 відбувся словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У результаті вищевказаної події ОСОБА_5 , керуючись емоційним станом, спричиненим внаслідок

-2-

конфлікту з ОСОБА_9 , у невстановлений органом досудового розслідування час та місці із підручних засобів виготовив легкозаймисту, паливно-мастильну речовину, яку помістив до двох скляних пляшок, що в результаті являло собою запальний пристрій типу «Коктейль Молотова».

У подальшому, 01.12.2024 приблизно о 14 год ОСОБА_5 , взявши заздалегідь підготовлені запальні пристрої типу «Коктейль Молотова», прибув до місця проживання потерпілого ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , де підійшовши до вхідних воріт, діючи з прямим умислом, протиправно, на ґрунті попередньо виниклих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний умисел на знищення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, підпалив заздалегідь підготовлені ним запальні пристрої типу «Коктейль Молотова» та кинув їх до подвір`я будинку за вищевказаною адресою, внаслідок чого сталося пошкодження вогнем чужого майна та виникла загроза настання злочинних наслідків у вигляді реальної небезпеки для життя і здоров`я людей. Після чого побачивши, що відбулось загорання, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину у невідомому напрямку.

04.12.2024 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 03 до 10 років, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. З урахуванням наведеного та даних про особу підозрюваного, який раніше судимий, непрацює, міцних соціальних зв`язків не має, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивувала тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, даними про особу підозрюваного, який раніше судимий і відповідно до довідки № 2823 від 09.03.2024 самовільно залишив в/ч НОМЕР_1 будучи військовослужбовцем, та існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначила ОСОБА_5 заставу в максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, яка на переконання слідчого судді є достатньою для забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 05.12.2024 скасувати та застосувати щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт. Стверджує, що при його затриманні щодо нього було застосовано фізичну силу, нанесено йому тілесні ушкодження та пошкоджено його майно. Він два роки проходив військову службу в складі Збройних Сил України, має контузії, вину визнає частково, оскільки не мав наміру знищити чи пошкодити чуже майно, оскільки хотів лише привернути увагу, підпаливши лише частку бетонного двору. При цьому, звертає увагу на те, що знищеного чи пошкодженого внаслідок його дій майна немає.

-3-

Захисникпідозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді від 05.12.2024 скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт. Посилається на те, що органом досудового розслідування не доведено ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання та на утриманні неповнолітнього сина, тобто міцні соціальні зв`язки, має середню спеціальну освіту, працював різноробочим, служив у лавах ЗСУ та брав участь в бойових діях, у 2022 році був донором по здачі крові для постраждалих осіб, визнає вину в настанні події, яка сталася через конфлікт із потерпілим, але наміру спричини будь-якої шкоди останньому не мав, а також не має наміру переховуватися від слідства чи суду, впливати на свідків чи потерпілого та будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого відповідно до положень ч. 4 ст. 405 та ст. 422 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що прокурор належним чином повідомлені про час та місце розгляду судового засідання, однак подав клопотання про розгляд судового провадження без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в

-4-

разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималася вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені відомості, про яке 02.12.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002227 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

04.12.2024 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 05.12.2024 за клопотанням слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

-5-

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеністьслідчим обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Як встановила слідчий суддя, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років, а тому з огляду на тяжкість та характер кримінального правопорушення, це свідчить про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

-6-

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 . Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується: протоколом допиту потерпілого від 02.12.2024, протокол огляду місця події від 01.12.2024, протоколом обшуку від 03.12.2024, протоколом затримання ОСОБА_5 від 03.12.2024 та поясненнями останнього, а також іншими матеріалами.

Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування, про що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу

Перевіряючи доводи апеляційних скарг підозрюваного та захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя дослідила обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахувала наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки, характер та обставини, за яких ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, дані про особу підозрюваного (раніше судимий і відповідно до довідки № 2823 від 09.03.2024 самовільно залишив в/ч НОМЕР_1 будучи військовослужбовцем) і обґрунтовано прийшла до висновку про існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та належним чином умотивувала свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Тому, доводи апеляційної скарги захисника про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та є безпідставними.

Застосований ОСОБА_5 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвала слідчого судді не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

-7-

Разом з тим, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_5 з метою вчинення кримінального правопорушення використав наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки кримінального правопорушення проти власності, у якому підозрюється та характеризує його, як особу схильну до антисоціальної поведінки.

Всупереч доводів апеляційних скарг, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Наведені в апеляційних скаргах як підозрюваного, так і захисника доводи, у тому числі щодо даних про особу підозрюваного, були предметом перевірки слідчим суддею. Зазначені твердження не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі цілодобового домашнього арешту. Не посилалася сторона захисту і на обставини, які б перешкоджали чи унеможливлювали тримання ОСОБА_5 під вартою.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не відповідають дійсності, оскільки матеріали судового провадження не містять відомостей про те, що судимість ОСОБА_5 погашена.

Не спростовують висновків слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою і доводи апеляційних скарг про те, що подія сталася внаслідок конфлікту ОСОБА_5 з потерпілим, і підозрюваний не мав наміру на знищення чи пошкодження майна потерпілого, а лише хотів привернути увагу.

Крім того, жодних даних, які б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може триматися під вартою матеріали клопотання не містять та такі не були надані стороною захисту.

З огляду на викладене доводи апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, задоволенню не підлягають і такі відхиляються.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційних скарг підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 у цій частині є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд вважає, що визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_5 та характером і обставинами кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ст. 182 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного ОСОБА_5 колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відхиляючи доводи апеляційних скарг, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний ОСОБА_5 і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого чи інших учасників кримінального правопорушення, вчиняти інші кримінальні правопорушення, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу

-8-

обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначений судом першої інстанції розмір застави.

При цьому, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційних скарг не впливають та не спростовують наявність ризиків, описаних в оскаржуваній ухвалі, що в свою чергу унеможливлює застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, у тому числі цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя обґрунтовано дійшла до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягають.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що під час розгляду апеляційних скарг встановлено, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні закінчено, відносно ОСОБА_5 складено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, який направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що стороною захисту не надано таких доказів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.12.2024 щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді