Справа № 162/528/24
Провадження № 1-кп/162/37/2025
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 05.06.2024, про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Глуша Любешівського району Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, який здійснює догляд за дитиною з інвалідністю, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 04.06.2024 близько 20 год 00 хв, перебуваючи на дорозі навпроти будинку АДРЕСА_1, діючи умисно, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, під час словесного конфлікту, що виник на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин з ОСОБА_4 , умисно наніс не менше чотирьох ударів дерев`яною палицею по голові останньої, внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, що по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (від 6 до 21 дня) розлад здоров`я, підшкірних гематом лівих параорбітальної та суборбітально-виличної ділянок обличчя, садна лівої лопаткової ділянки спини, підшкірних крововиливів латеральної і задньо-медіальної поверхонь верхньої третини лівого плеча, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся. Показав, що з потерпілою ОСОБА_4 у нього існували тривалі неприязні відносини, оскільки вона систематично безпричинно відв`язувала його коня, якого він припинав пастися на безхазяйній території. В ході з`ясування причин такої поведінки потерпілої, у нього з останньою виник словесний конфлікт, під час якого потерпіла ОСОБА_4 спровокувала його, а він наніс їй удари палицею по голові. Після цієї події він попросив вибачення у потерпілої, добровільно частково відшкодував їй завдану моральну шкоду в розмірі 1500 грн. Вважає, що розмір моральної шкоди, яку визначила потерпіла в цивільному позові, є завищеним і необгрунтованим . Просив суд суворо його не карати, накласти на нього мінімальний розмір штрафу, цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, обвинуваченим ОСОБА_7 при обставинах місця, часу та у спосіб, вказаних в обвинувальному акті. Наполягала на суворому покаранні обвинуваченого. Свій цивільний позов підтримала повністю, просила його задовольнити, стягнути з обвинуваченого на її користь в якості відшкодування завданої їй моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн.

Допитана в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_9 показала, що обвинувачений є її чоловіком. Пояснила, що з потерпілою з її сім`єю та сусідами протягом тривалого часу склалися неприязні відносини через поведінку потерпілої, яка неодноразово відв`язувала коня, через що ставила в небезпеку дітей, які гуляли на вулиці. На зауваження потерпіла не реагувала. 04.06.2024 її чоловік вирішив з`ясувати, чому потерпіла вчиняє такі дії, в них виник конфлікт, в ході якого він палицею вдарив потерпілу. Обставин цієї події вона не бачила, їй про це розповів чоловік. На наступний день вона з чоловіком поїхали в поліцію, де він детально розказав про обставини конфлікту з потерпілою, визнав свою вину у скоєному.

Допитана в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_10 показала, що вже з плином часу детально дату та час події не пам`ятає, десь у червні - липні 2024 року в вечірню пору доби, вона почула, що між обвинуваченим і потерпілою біля місця проживання обвинуваченого відбулась сварка. Коли вона підійшла ближче, побачила на обличчі потерпілої кров. Потерпіла їй повідомила, що тілесні ушкодження щойно наніс сусід ОСОБА_11 . Особисто свідок обставин нанесення тілесних ушкоджень потерпілій не бачила.

Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста експерт ОСОБА_12 підтвердив свій висновок судово-медичної експертизи № 65, яку він розпочав проводити 07.06.2024 та закінчив 13.06.2024, та яким визначено тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_4 . Висновок було складено на підставі медичної документації, отриманої від головного лікаря Камінь-Каширської ЦРЛ, а також - безпосереднього огляду потерпілої. В ході проведення експертизи у потерпілої ОСОБА_4 були встановлені тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (від 6 до 21 дня) розлад здоров`я, а також легких тілесних ушкоджень. На запитання, експерт відповів, що до компетенції експерта не відноситься кваліфікувати ушкодження обличчя як непоправне, це відноситься до повноважень суду.

Показання обвинуваченого, потерпілої, свідків та експерта у судовому засіданні об`єктивно стверджуються також зібраними під час досудового розслідування та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами в судовому засіданні, зокрема:

- витягом з ЄРДР від 05.06.2024, кримінальне провадження № 0000121 від 05.06.2024, правова кваліфікація ч. 2 ст. 125 КК України, заявник ОСОБА_4 (а.к.п.68);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.06.2024, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 повідомила, що 04.06.2024 близько 20 год сусід ОСОБА_13 , перебуваючи по АДРЕСА_1, під час раптово виниклого словесного конфлікту, наніс удари палицею по її тілу, таким чином заподіяв тілесні ушкодження (а.к.п.69-70);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.06.2024 (з додатком - оптичним диском з відеозаписом), відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 відтворила обставини нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 (а.к.п.71-74);

- висновком судово-медичної експертизи № 65 (початої 07.06.2024, закінченої 13.06.2024), згідно з яким у гр. ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: забійні рани голови, підшкірна гематома лівих параорбітальної та суборбітально-виличної ділянок обличчя, садно лівої лопаткової ділянки спини, підшкірні крововиливи латеральної і задньо-медіальної поверхонь верхньої третини лівого плеча, які утворились внаслідок травмуючої дії тупого предмету (предметів) з обмеженою слідоутворюючою поверхнею, не виключається, що у термін, вказаний у фабулі постанови і потерпілою. За ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (від 6 до 21 дня) розлад здоров`я (а.к.п.77-78);

- постановою про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення від 14.06.2024, за результатами проведеної судово-медичної експертизи змінено у кримінальному провадженні № 0000121 правову кваліфікацію з ч. 1 ст.125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України (а.к.п.79);

- протоколом огляду речей від 10.06.2024 (з додатком), відповідно до якого об`єктом огляду є оптичний DVD+R диск для лазерних систем зчитування марки «MEDIA» 4.7 Gb, який отриманий за запитом із нагрудної бодікамери по факту реагування працівниками Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області на повідомлення ОСОБА_4 , жительки с. Велика Глуша Камінь-Каширського району Волинської області, щодо нанесення їй тілесних ушкоджень сусідом ОСОБА_13 , що мало місце 04.06.2024 близько 20 год (а.к.п.81-84);

Із врахуванням наведеного, суд оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю доведена в ході судового розгляду.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії проступків.

Обвинувачений ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою винуватість у скоєному, щиро розкаявся, має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, є постраждалим від Чорнобильської катастрофи, не працює, одружений, має на утриманні повнолітню дитину - сина, який є особою з інвалідністю 1 групи (довічно), за яким здійснює постійний догляд, частково добровільно відшкодував заподіяні збитки потерпілій в розмірі 1500,00 грн.

На обліках у лікарів нарколога чи психіатра обвинувачений не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання, відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Разом з тим, обвинувачений, не в повному обсязі відшкодував потерпілій моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням.

Потерпіла просила суд призначити обвинуваченому суворе покарання.

Хоч така позиція потерпілої не є обов`язковою для суду, натомість враховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, позицію усіх учасників судового розгляду щодо міри покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_7 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Стаття 1167 ЦК України регламентує підстави відповідальності за завдану моральну шкоду.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 (справа №752/17832/14-ц), відповідно до якої, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Потерпіла (цивільний позивач) ОСОБА_4 звернулася з позовом до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди у сумі 50000,00 гривень.

Цивільний відповідач ОСОБА_7 цивільний позов визнав частково та зазначив, що не погоджується із заявленою сумою моральної шкоди, оскільки вважає її завищеною та необґрунтованою, спричинену моральну шкоду оцінює всього у розмірі 3000,00 гривень.

У судовому засіданні доведено те, що потерпілій ОСОБА_4 завдано тілесних ушкоджень, а тому, на думку суду, завдано і моральної шкоди, а отже цивільний позов потерпілої в цілому є підставним.

Однак, суд вважає, що в судовому засіданні потерпіла не змогла належним чином обґрунтувати спричинення моральної шкоди саме на суму 50000,00 гривень, жодних доказів на її обґрунтування, зокрема висновку судової психологічної експертизи, суду не надала.

Вирішуючи розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій, суд, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи моральні та фізичні страждання останньої від вчиненого кримінального правопорушення, порушення нормального способу життя, з огляду на конкретні обставини самої події, ступінь вини обвинуваченого, його майновий стан, доходить висновку, що цивільний позов потерпілої в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення та стягнення відшкодування в розмірі 6500,00 гривень, а тому з обвинуваченого на користь потерпілої слід стягнути 5000,00 гривень, враховуючи те, що обвинувачений частково добровільно вже відшкодував їй завдану моральну шкоду в розмірі 1500,00 гривень.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до статті 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст.1166, 1167 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_4 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень завданої моральної шкоди.

Речові докази: оптичний диск для лазерних систем зчитування DVD+R марки «MEDIA» 4,7 Gb із наявними на ньому двома відеозаписами (відео-файлами), який оглянутий протоколом огляду речей від 10.06.2024 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий: ОСОБА_1