справа № 208/6148/24
№ провадження 1-кп/208/215/25
ВИРОК

Іменем України

28 березня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження №0000227 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Влітку 2023 року, але не пізніше 11.08.2023 року, неповнолітній ОСОБА_4 маючи навички роботи з комп`ютерною технікою та Інтернет-ресурсами, із використанням власного телефону та підключення до мережі Інтернет, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потенційних покупців шляхом обману, під приводом продажу товару, перебуваючи на території Заводського району м. Кам`янське Дніпропетровської області, створив обліковий запис на веб-сайті платформи онлайн - оголошень «OLX.ua», де розмістив оголошення із заголовком «IPhone 11» про начебто продаж мобільного телефону.

У першій декаді серпня 2023 року, неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на Інтернет-ресурсі «OLX.ua» побачив розміщене раніше незнайомим йому ОСОБА_8 під вигаданим іменем профілю « ОСОБА_9 », оголошення про продаж мобільного телефону «IPhone 11», з зазначенням контактного номеру мобільного телефону « НОМЕР_1 »

Протягом 01.08.2023 - 10.08.2023 року, ОСОБА_10 листувався з ОСОБА_8 з використанням месенджера «Viber», та в подальшому, не будучи обізнаним про злочинні наміри останнього, домовився з ним про обмін власного мобільного телефону «Iphone XR», на мобільний телефон, про продаж якого йшлося в розміщеному ОСОБА_8 оголошенні.

Під час зазначеного листування, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого протиправного корисливого умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, надіслав ОСОБА_10 повідомлення, що умовою здійснення обміну мобільних телефонів, є відправлення потерпілим свого мобільного телефону «Iphone XR» до відділення TOB «Нова пошта» № 5, за адресою: вул. Звенигородська, 25, м. Кам`янське на ім`я ОСОБА_8 , а він здійснить надіслання свого мобільного телефону «IPhone 11» ОСОБА_10 , до відділення ТОВ «Нова пошта» №2, за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Л. Толстого, 6, в дійсності не маючи наміру виконувати свою частину домовленості.

ОСОБА_10 будучи впевненим у добросовісності намірів ОСОБА_8 про обмін мобільними телефонами, 10.08.2023 року відправив свій мобільний телефон «Iphone XR» вартістю 8 000 гривень до відділення ТОВ «Нова пошта» №5, за адресою: вул. Звенигородська, 25, м. Кам`янське.

Заволодівши шляхом обману мобільним телефоном ОСОБА_10 , ОСОБА_8 відправив потерпілому на відділення ТОВ «Нова пошта» № 2, за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Л. Толстого, 6, упакований в коробку з-під мобільного телефону шматок заліза.

Майном ОСОБА_10 , ОСОБА_8 в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду в розмірі вартості мобільного пристрою.

Діючи повторно, влітку 2023 року, але не пізніше 23.08.2023 року, неповнолітній ОСОБА_4 маючи навички роботи з комп`ютерною технікою та Інтернет-ресурсами, із використанням власного телефону та підключення до мережі Інтернет, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами потенційних покупців шляхом обману, під приводом продажу товару, перебуваючи на території Заводського району м. Кам`янське Дніпропетровської області, створив обліковий запис на веб-сайті платформи онлайн - оголошень «OLX.ua», де розмістив оголошення із заголовком «IPhone 11» про начебто продаж мобільного телефону.

23.08.2024 року, неповнолітня потерпіла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Інтернет-ресурсі «OLX.ua» побачила розміщене раніше незнайомим йому ОСОБА_8 під іменем профілю « ОСОБА_12 », оголошення про продаж мобільного телефону «IPhone 11», вартістю 7 000 гривень, з зазначенням контактного номеру мобільного телефону « НОМЕР_2 »

Протягом 23.08.2023 - 24.08.2024 року, ОСОБА_13 листувалась з ОСОБА_8 з використанням месенджера «Viber», та в подальшому, не будучи обізнаною про злочинні наміри останнього, домовилась з ним про придбання мобільного телефону «IPhone 11», про який йшлося в розміщеному оголошенні, із умовою повної попередньої плати ОСОБА_8 за пристрій у розмірі 7 600 гривень.

Під час зазначеного листування, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого протиправного корисливого умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, надіслав ОСОБА_13 реквізити свого банківського карткового рахунку, запевнивши потерпілу, що після сплати обумовленої суми він відправить їй мобільний телефон поштовим відправленням, в дійсності не маючи наміру виконувати свою частину домовленості.

Грижук не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_8 , погодилась та, будучи впевненою у добросовісності його намірів, о 12.55 годині 24.08.2023 року здійснила перерахування коштів в сумі 7 600 гривень зі своєї банківської картки № НОМЕР_3 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_4 , відкритий на ім`я ОСОБА_8 .

Отримавши на банківський рахунок зазначені грошові кошти, ОСОБА_8 мобільний телефон ОСОБА_13 не надіслав, грошові кошти не повернув, а розпорядився ними на власний розсуд, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

В судовому засіданні, ОСОБА_8 свою вину при викладених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю та пояснив наступне.

З потерпілими раніше не знайомий. В його користуванні знаходився мобільний телефон «IPhone 11», і він вирішив використовуючи його здійснити обман покупців. З цієї метою, в мережі Інтернет, на сайті оголошень «OLX.ua», він подавав заяви про продаж мобільного телефону, при цьому в цілях звернення уваги потенційних покупців на своє оголошення, ціну пристрою вказував нижчу ринкової. Далі, при виникненні інтересу до його оголошення, відбувалось спілкування, в тому числі і по переписці.

З потерпілим ОСОБА_10 він домовився про обмін телефонами. Потерпілий надіслав йому свій мобільний телефон на відділення «Нової пошти» в м. Кам`янське. Він же, не маючи наміру здійснювати обмін, забрав телефон ОСОБА_10 на відділенні пошти і відправив потерпілому пусту коробку.

З потерпілою ОСОБА_13 домовився про продаж телефону за умови повної передплати його вартості. Надіслав потерпілій відомості про свій банківський рахунок. Отримавши гроші в сумі близько 7 000 гривень, він не маючи намір продавати свій телефон, кошти привласнив та використав на власні потреби.

В скоєному щиро кається, зазначає, що кошти частково повернув. Просить його суворо не карати та надати шанс на виправлення і соціалізації у суспільстві.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_8 , вона повністю підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження під час судового розгляду справи:

За фактом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_7 :

- витягом з ЄРДР від 07.08.2023 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 190 КК України, з фабулою, що 10.08.2023 року невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи мобільним телефоном «Айфон ХR» ІМЕІ: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.3 а.с. 159);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_14 з вищезазначеними обставинами (т.3 а.с. 178);

- експрес - накладними від 10.08.2023 року, відповідно до яких ОСОБА_7 через «Нову пошту» відправив посилку на адресу ОСОБА_4 , а той відправив посилку на адресу потерпілого, якими підтверджується факт обміну посилками між потерпілим та обвинуваченим (т.3 а.с. 192-193);

- висновком судової товарознавчої експертизи №2287 від 21.06.2024 року, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону «IPhone ХR», становить 8 000 гривень (т.2 а.с. 196-202)

За фактом шахрайства відносно потерпілої ОСОБА_11 :

- витягом з ЄРДР від 25.08.2023 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 190 КК України, з фабулою, що 23.08.2023 року ОСОБА_11 на сайті «OLX.ua» знайшла оголошення про продаж мобільного телефону марки «IPhone 11», яке було розміщено користувачем із номером телефону НОМЕР_6 . В подальшому під час переписки із невідомою особою через месенджер «Вайбер» останній повідомив про необхідність оплати товару на номер банківської карти НОМЕР_7 , що ОСОБА_11 і зробила 24.08.2023 року із свої банківської карти «Монобанк» НОМЕР_3 через додаток «Монобанк» в сумі 7 600 гривень. Після здійснення оплати продавець на зв`язок не виходить, товар не відправив. Таким чином невідома особа шляхом обману, зловживаючи довірою заволоділа грошовими коштами ОСОБА_11 (т.3 а.с. 11);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_15 з вищезазначеними обставинами (т.3 а.с. 19);

- речовими доказами - квитанцією № 3РХ3-9890-Е786-5НКН від 24.08.2023 року про переказ ОСОБА_11 грошових коштів у сумі 7 600 гривень (т.3 а.с. 32-34);

- матеріалами тимчасового доступу до інформації «АТ «Таскомбанк», відповідно до якого на рахунок Монастирьова 24.08.2023 року надійшло 7 600 гривень (т.3 а.с. 82-92);

- протоколом огляду предмету - знімків екрану із соціальної мережі «Вайбер» за 23.08.2023 та 24.08.2023 року, а також знімки екрану із сайту «OLX», які надала потерпіла ОСОБА_11 у кількості 13 аркушах, фототаблицею до даної слідчої дії.

Зазначений протокол підтверджує факт спілкування контакту на ім`я « ОСОБА_12 » з потерпілою ОСОБА_11 , якій з мобільного телефону НОМЕР_6 контакт на ім`я « ОСОБА_16 » надсилає відео із телефоном та повідомляє, що він на пошті та скидає квитанцію із «Нової Пошти» в якій зазначено номер накладної № 8748, відправник ОСОБА_17 , м. Кам`янське (Дніпропетровської області), номер телефону НОМЕР_6 , а у графі одержувач зазначені анкетні дані потерпілої ОСОБА_11 , після чого потерпіла надсилає знімок екрану про оплату (т.3 а.с. 35-49);

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття як осуд своєї поведінки, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлені.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, що вчинила злочин, має бути призначено покарання, яке є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав повністю, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем навчання.

Відповідно до досудової доповіді, ризик вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства визначено як низький. Орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень можливе за умови інтенсивного нагляду

Кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком, карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк

Кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 190 КК України є нетяжким злочином, карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу. Для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення, та які повинні оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей кримінального провадження. Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Конкретні обставини вчиненого Монастирьовим злочину оцінені судом повно та всебічно, при цьому окрім суспільної небезпечності вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, судом враховується наведені вище характеризуючи дані, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного.

Беззастережне каяття обвинуваченого та осуд своєї протиправної поведінки, свідчать про його позицію зайняти своє місце в соціумі після відбуття покарання та недопущення у подальшому проявів антисуспільної поведінки.

Остаточна міра покарання встановлюється судом з урахуванням вищезазначених обставин справи, та позиції державного обвинувачення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, яка є другорядною, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

Повноваження суду надані державою та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття судового розсуду у кримінальному судочинстві.

Зазначені дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Враховуючи істотний взаємозв`язок між наявністю та сукупності декількох пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин з істотним зниженням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зниження суспільної небезпечності самим обвинуваченим, відсутності обставин які обтяжують його покарання, враховуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що призначення обвинуваченому міри покарання в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України є не доцільним.

Призначення ОСОБА_8 покарання з застосуванням ст. 69, 70 КК України у виді пробаційного нагляду, на думку суду є необхідним, законним, справедливим і цілком достатнім для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду, згідно ч.2 ст. 59-1КК України, такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч.1 ст. 49-2 КВК України, обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

Цивільні позови по справі не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 190 КК України у виді 1 року пробаційного нагляду;

- за ч.2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 1 року 6 місяців пробаційного нагляду.

За сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 6 місяців пробаційного нагляду.

На підставі п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Початок строку відбуття ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду у виді притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертиз у загальній сумі 18 553,36 гривень.

Речові докази по справі: спеціальний пакет ICR0058418; первинні упакування у кількості 2 шт.; спеціальний пакет НПУ WAR1263456; спеціальний пакет НПУ РЅР2142560; спеціальний пакет НПУ PSP1520611; спеціальний пакет НПУ PSP1520610, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, знявши арешт знищити;

- чохол, сім-карта мобільного оператору «лайфселл» № НОМЕР_1 , Мобільний телефон марки «Iphone XS», імей: НОМЕР_8 ; дві банківські картки АТ «А-Банк» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 ; банківську карту АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_11 ; два слоти для сім-карт ПрАТ «Київстар»; сім-картки ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна»; системний блок марки «Gamemax», чорного кольору; які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, знявши арешт повернути власникам;

- квитанцію №3РХ3-9890-Е786-5НКН від 24.08.2023 року, яка знаходиться у матеріалах справи, зберігати при справі.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1