СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ідентифікаційний код 02886143
Справа №547/95/25
Провадження №1-кп/547/27/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2025 року с-ще Семенівка

Семенівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

провівши в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000706, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 30.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Липняги Семенівського району Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, освіта середня, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

30.11.2024 близько 05 год 00 хв ОСОБА_6 , правомірно перебуваючи у будинку за адресою АДРЕСА_3 , де проживає неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_5 , спільно із ОСОБА_5 вживали спиртні напої.

У подальшому, цього ж дня, близько 06 год 30 хв ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_4 залишилися удвох в одній із кімнат вищевказаного будинку, де ОСОБА_6 із метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, достовірно знаючи про неповнолітній вік потерпілої та недосягнення нею шістнадцятирічного віку, без застосування фізичного, психологічного насилля, а також погроз застосування такого насильства, вступив з ОСОБА_4 у статеві зносини шляхом вагінального проникнення в її тіло природнім способом з використанням власних геніталій, посягаючи таким чином на нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток неповнолітньої особи. Після чого, ОСОБА_6 задовольнивши власну сексуальну пристрасть припинив свої дії та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст. 155 КК України, як вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 за участю законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 від 20 січня 2025 року.

Відповідно до умов угоди підозрюваний ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, у якому йому повідомлено про підозру, визнав повністю, щиросердечно розкаявся, та повністю підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_4 цивільний позов не заявляла, так як претензій матеріального і морального характеру вона не має, зазначила, що з підозрюваним ОСОБА_6 примирилася, матеріальна шкода останнім відшкодована добровільно.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 155 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком у встановлений судом.

Сторонам було роз`яснено про наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які полягають у наступному:

-для ОСОБА_6 обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст. ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 474 КПК України;

- для ОСОБА_4 обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст. ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягти ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначила про можливість затвердження угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні вказала, що будь-яких претензій до обвинуваченого не має, угода про примирення ними укладена добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди їй зрозумілі. Просила затвердити угоду та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджене в угоді покарання.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 підтримала думку потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні визнав себе виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України. Просив затвердити угоду про примирення, наслідки затвердження угоди йому відомі і зрозумілі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 зазначив, що перешкод для затвердження угоди немає, просив її затвердити.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення щодо якого ОСОБА_6 визнає себе винуватим, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає угоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілої, законного представника неповнолітньої потерпілої та захисника обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України його права, обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним; вид покарання та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому покарання, узгоджене сторонами.

При цьому суд враховує наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення повне визнання вини, щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що ОСОБА_6 вперше притягається до кримінальної відповідальності, потерпіла та її законний представник не мають до нього жодних претензій матеріального чи морального характеру, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що призначення покарання у виді у виді 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогамист.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 370, 374, 473, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 20 січня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000706 від 30.11.2024 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 - річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази, а саме:

1) футболку чорного кольору, шорти чорного кольору, труси білого кольору, які належать ОСОБА_6 та зберігаються при ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_6

2)ковдру зеленого кольору, простирадло синього кольору, підковдру з малюнками та светр бордового кольору "Club Ju", труси сірого кольору "Uomo", штани джинсові чорного кольору "Willmen", які належать потерпілій ОСОБА_4 та зберігаються при ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України потерпіла та прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1