Провадження № 1-кп/947/589/25
УХВАЛА

10.02.2025 року

Київський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представників потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000903 від 25.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває вищезазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кк України.

19.11.2024 року прокурором заявлено письмове клопотання про про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 із застави на тримання під вартою, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотання, зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину. В період дії запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_7 порушував покладені на нього обов`язки, не з`явившись до слідчого 24.09.2024 року та 30.09.2024 року. Також в період перебування кримінального провадження у суді ОСОБА_7 , на думку прокурора, затягує розгляд кримінального провадження, не з`являється у судові засідання. Також зазначив, що ухвалу слідчого судді від 21.10.2024 року, відповідно до якої було відмовлено у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обраний запобіжний захід у вигляді застави, він не оскаржував. У теперішній час існують ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на тримання під вартою, а саме можливість переховування від суду; незаконно впливати на свідків по вказаному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків. Просить задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 із застави на тримання під вартою.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора та просила його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора та посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях, зазначив, що в період досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.10.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та застосований запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вважає, що подане прокурором клопотання про зміну запобіжного заходу від 19.11.2024 р. за своїм змістом є аналогічним клопотанню про зміну запобіжного заходу від 02.10.2024 р., якому слідчим суддею вже була надана оцінка, без наведення нових обставин та доказів існування нових ризиків або підтвердження попередніх. З вересня 2016 р. ОСОБА_7 проходив службу у Збройних Силах України за призовом. У перші дні повномасштабного вторгнення російських окупантів, ОСОБА_7 був призваний у військову частину НОМЕР_1 , неодноразово отримував поранення та травми міг бути звільнений зі служби, проте продовжив проходити військову службу уклавши контракт. Наразі, ОСОБА_7 проходить військову службу за контрактом на посаді стрільця-снайпера 4 відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 . ОСОБА_8 є військовослужбовцем з великим бойовим досвідом та той факт, що він бажає продовжувати приймати активу участь в забезпечені захисту територіальної цілісності України, та беручи до уваги його стан здоров`я, 6 майновий та сімейний стан, захисник вважає, що для забезпечення належного виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам достатнім є застосування запобіжного заходу у вигляді застави та відсутні правові підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При розгляді клопотання прокурора судом встановлено, що в період досудового розслідування за результатами розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 21.10.2024 року ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Суд констатує, що ствердження прокурора про неявку ОСОБА_7 до слідчого 24.09.2024 року та 30.09.2024 року, які прокурор вважає порушенням обраного запобіжного заходу у вигляді застави та підставою для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою, суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначені обставини були предметом розгляду при застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у період досудового розслідування, тобто цим обставинам була надана належна оцінка при розгляді клопотань сторони обвинувачення і сторони захисту слідчими суддями у період досудового розслідування, в тому числі ухвалою слідчого судді від 21.10.2024 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави із покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 25.10.2024 року, яка стороною обвинувачення не оскаржувалась.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 надійшов в провадження суду 23.10.2024 року.

Ухвалою суду від 24.10.2024 року призначено підготовче судове засідання на 19.11.2024 року, яке відкладено на підставі заяви представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 про відкладення судового засідання.

В подальшому, судове засідання 16.12.2024 року було відкладено на 28.01.2025 року через неявку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Судове 28.01.2025 року відкладено судом на підставі заяви прокурора про відкладення судового засідання.

Суд враховує, що за період знаходження обвинувального акту у провадженні суду, у стадії підготовчого розгляду було призначено 3 судових засідання, 2 з яких були відкладені за заявами сторони обвинувачення та потерпілого.

Крім того, станом на 19.11.2024 року, строк покладених на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України в рамках застосованого ухвалою слідчого судді від 21.10.2024 року запобіжного заходу у вигляді застави, сплив.

Викладене свідчить про те, що підстави для зміни запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, викладені у письмовому клопотанні прокурора, поданого 19.11.2024 року у стадії підготовчого судового засідання, не свідчать про порушення обвинуваченим ОСОБА_7 обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави та не є підставами для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою.

Суд зауважує, що неявка обвинуваченого ОСОБА_7 в одне судове засідання 16.12.2024 року також не є підставою для зміни запобіжного заходу враховуючи, що ОСОБА_7 перебуває у військовій частини за місцем проходження військової служби та залучений до виконання бойових завдань, що свідчить про те, що його місцезнаходження встановлено, оскільки дані про самовільне залишення місяця військової служби обвинуваченим ОСОБА_7 відсутні.

Суд погоджується з доводами прокурора про наявність відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вважає доведеним існування ризиків, зазначених прокурором, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до особливо тяжкого злочину та у разі визнання його винним за вказаним злочином може бути застосовано покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Суд враховує, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, а саме одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей - 2023 року народження та 2014 року народження. Також з вересня 2016 р. ОСОБА_7 проходив службу у Збройних Силах України за призовом. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, ОСОБА_7 був призваний у військову частину НОМЕР_1 та у теперішній час проходить військову службу за контрактом на посаді стрільця-снайпера 4 відділення охорони взводу охорони військової частини НОМЕР_2 , має навички та великий бойовий досвід та високий професійний рівень підготовки. Також судом встановлено, що при виконанні бойових завдань ОСОБА_7 неодноразово отримував поранення та травми пов`язані із захистом Батьківщини.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що прокурором доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті ст.194 КПК України, але не доведені обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті ст.194 КПК України.

Оцінивши встановлені обставини у сукупності, суд дійшов висновку, що застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави є пропорційним для запобігання існуючим ризикам та забезпечує досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 із застави на тримання під вартою, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слід відмовити, а для забезпечення належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України в рамках раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.314-317, 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 із застави на тримання під вартою, без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 місяці, до 07.04.2025 року, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання або проходження військової служби;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-заборонити спілкуватися зі свідками та учасниками кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя ОСОБА_1