Справа № 756/1875/25
№ 1-кс/756/377/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року місто Київ

Слідча суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за уСлідча суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваних: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законних представників: ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 11 клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, подане у кримінальному провадженні за № 0000309 від 06.02.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

І. Суть клопотання

1.1. 10 лютого 2025 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, у якому прокурор просив накласти арешт на майно, вилучене 07 лютого 2025 року під час проведення оглядів місця події за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 2-А, в службовому кабінеті № 419, а саме на майно неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-мобільний телефон марки «Samsung», модель «S22 Ultra», серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору, мобільний номер телефону НОМЕР_4 , мобільного оператору - "Київстар", який поміщено до спецпакету Національна поліція України, № PSP 1351680;

-куртку зеленого кольору марки «Staff»;

-штани в камуфляжі типу - піксель ЗСУ, кофту чорного кольору із візерунками на спині білого кольору, куртку зеленого кольору марки «Staff», взуття білого кольору із чорними вставками марки «Asics», балаклаву чорного кольору.

На майно неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

-мобільний телефон марки «iPhone», модель «13», серійний номер НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , в корпусі голубого кольору, в прозорому чохлі, мобільний номер телефону НОМЕР_8 , мобільного оператору - «Водафон», мобільний номер телефону НОМЕР_9 , мобільного оператору - «Київстар»;

-штани чорного кольору в камуфляжі марки «Baronjns», куртку синього кольору марка «Tom Tailor», кофту синього кольору марки «Sklo»;

-взуття типу ботинки марки «Merrell» сірого кольору.

На майно неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

-мобільний телефон марки «iPhone», модель «14 Pro Max», серійний номер НОМЕР_10 , IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 , в корпусі фіолетового кольору, в прозорому чохлі, мобільний номер телефону НОМЕР_13 , мобільного оператору - «Водафон»;

-штани в камуфляжі білого кольору типу мультикам марка «Miltec», куртку чорного кольору марки «Alpha Industries», сумку через плече в камуфляжі, панаму в камуфляжі - піксель ЗСУ;

-взуття чорного кольору типу берців марка «Steel» з металевою вставкою.

1.2. Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) за № 0000309 від 06.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

У його межах, зокрема, повідомлено про підозру:

- неповнолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

- неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України;

- неповнолітньому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор просив накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, пославшись на існування ризику його втрати, знищення, використання чи перетворення.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з наведених у ньому мотивів та просила задовольнити в повному обсязі.

2.2. Захисники підозрюваних заперечували проти задоволення клопотання про арешт майна, посилаючись на отримання майна, вказаного у клопотанні в незаконний спосіб, на порушення права на захист підозрюваних та на відсутність у розумінні ст. 170 КПК України підстав, для задоволення клопотання.

2.3. Законні представники підозрюваних та неповнолітні підозрювані підтримали позицію захисників.

ІІІ. Мотиви слідчої судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідча суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідча суддя.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та він допускається виключно з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч. 2 ст. 173 КПК України):

- правову підставу для арешту майна;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Для кожної з правових підстав арешту (мети його накладення) кримінальний процесуальний закон визначає додаткові обставини, які мають враховуватися слідчим суддею, зокрема:

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення речових доказів);

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або цивільного позову);

- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається з відповідною метою);

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення цивільного позову).

Також на особу, яка подала клопотання про арешт майна, покладено обов`язок довести (ч. 1 ст. 173 КПК України):

- необхідність такого арешту;

- наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Враховуючи загальні підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України, арешт майна не допускається, якщо не буде доведено, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

3.3. Стосовно обґрунтованості підозри щодо вчинення кримінальних правопорушень

Прокурор повідомила, що 02 лютого 2025 року у період часу з 16 години 00 хвилин по 17 годину 00 хвилин на території Оболонського району міста Києва неподалік будинку № 1-А по вулиці Левка Лук`яненка у місті Києві невстановлена група молодих осіб, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, нанесла ОСОБА_11 тілесні ушкодження.

Також, того ж дня, приблизно о 17 годині 00 хвилин, за вище зазначеною адресою, невстановлена особа, в умовах воєнного стану, відкрито викрала належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Iphone», моделі 12 світлого кольору у чохлі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_14 IMEI 2: НОМЕР_15 .

07 лютого 2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 2-А, каб. № 419, неповнолітні ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , за участі законних представників, захисників та психолога добровільно надали для вилучення мобільні телефони та одяг.

Зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що були вчинені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

3.3.1. Наведені у клопотанні обставини корелюють обставинам, зазначеним у витязі з Єдиного реєстру досудового розслідування, підтверджені наданими прокурором матеріалами у мірі, достатній для вирішення питань, пов`язаних з розглядом клопотання, зокрема:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.02.2025;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 06.02.2025;

-протоколами огляду місця події від 07.02.2025;

-протоколом огляду від 06.02.2025;

-постановою про призначення судової товарознавчої експертизи від 07.02.2025;

-супровідним листом від 07.02.2025;

-повідомленням про підозру неповнолітньому ОСОБА_7 , від 07.02.2025;

-повідомленням про підозру неповнолітньому ОСОБА_6 від 07.02.2025;

-повідомленням про підозру неповнолітньому ОСОБА_6 від 07.02.2025;

-повідомленням про підозру неповнолітньому ОСОБА_8 від 07.02.2025;

-постановами про визнання речовими доказами від 07.02.2025;

-супровідними листами від 17.02.2025;

-протоколами огляду предмету від 10.02.2025.

Слід наголосити, що в межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідча суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу кримінальних правопорушень, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні.

3.4. Щодо підстав для арешту майна

3.4.1. Прокурор просив накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановами від 07.02.2025 зазначене вище майно визнане речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Одним з процесуальними джерел доказів є, зокрема, речові докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

Зазначені обставини переконують слідчу суддю у тому, що вказані телефони та речі відповідають критеріям речових доказів, адже можуть містити інформацію щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, електронні документи, листування та інші способи контактування неповнолітніх ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 між собою та з іншими особами, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.

Викладене свідчить, що зазначене майно, вилучене під час огляду, може бути використане як докази для встановлення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, зокрема події кримінального правопорушення, обставин його вчинення, кола осіб, залучених до вчинення кримінального правопорушення.

3.4.2. Оцінка доводів сторони захисту щодо отримання майна, вказаного у клопотанні в незаконний спосіб, порушення права на захист підозрюваних та відсутності у розумінні ст. 170 КПК України підстав, для задоволення клопотання.

Майно, зазначене в клопотанні надано неповнолітніми підозрюваними добровільно у присутні психолога, законних представників та захисників. Зазначене підтверджується протоколами огляду від 07.02.2025, підписаними всіма учасниками слідчої дії. Вказані обставини не спростовані стороною захисту жодними матеріалами, які мають значення для вирішення питання про арешт майна.

Факт порушення права на захист підозрюваних на стадії отримання майна не знайшов свого підтвердження з огляду на наявні в матеріалах справи документи, а саме: договір № 57 від 07.02.2025, укладений між адвокатом та ОСОБА_8 ; договір № 58 від 07.02.2025, укладений між адвокатом та ОСОБА_6 ; договір № 59 від 07.02.2025, укладений між адвокатом та ОСОБА_7 , засвідчені належним чином копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю захисника.

Доводи сторони захисту щодо відсутності підстав, для задоволення клопотання про арешт майна спростовуються в тому числі матеріалами, доданими до клопотання, зокрема, протоколом огляду мобільного телефону марки «Samsung», модель «S22 Ultra», серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 від 10.02.2025; протоколом огляду мобільного телефону марки «iPhone», модель «13», серійний номер НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_7 від 10.02.2025; протоколом огляду мобільного телефону мобільний телефон марки «iPhone», модель «14 Pro Max», серійний номер НОМЕР_10 , IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_6 від 10.02.2025. З огляду на зміст протоколів, мобільні телефони зберегли на собі сліди кримінальних правопорушень в розумінні ч. 3 ст. 170 КПК України.

Також, прокурором у судовому засіданні були долучені: супровідний лист № 55913-2025 від 17.02.2025; супровідний лист № 55900-2025 від 17.02.2025; супровідний лист № 55898-2025 від 17.02.2025, відповідно до змісту яких, вказані мобільні телефони направлені до експертної установи для проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Отже, у слідчої судді формується переконання, що надані мобільні телефони разом з інформацією, що на них міститься є необхідною умовою для проведення експертного дослідження.

3.5. Щодо співмірності втручання у право власності

3.5.1. Як вже зазначала слідча суддя, завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується у межах цього кримінального провадження, доводи прокурора про існування такого ризику є цілком обґрунтованими.

Запропонований прокурором спосіб арешту майна у вигляді заборони користуватися, розпорядження та відчуження ним релевантний потребам досудового розслідування у збереженні речового доказу та його властивостей, які можуть мати доказове значення, їх дослідження та обумовлений необхідністю запобігти його знищенню чи пошкодженню.

Викладене переконує слідчу суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

3.5.2. Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчої судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Враховуючи характер майна, тимчасове позбавлення особи можливості відчужувати, користуватися та розпоряджатися ним не становитиме надмірного втручання та суттєвих негативних наслідків для неї.

3.5.3. Наведене у клопотанні майно належать до переліку майна, на яке згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.

Слідча суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

1.Клопотання прокурора - задовольнити.

2. Накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів (шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження) на майно ОСОБА_8 , вилучене 07 лютого 2025 року під час проведення огляду місця події, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung», модель «S22 Ultra», серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору, мобільний номер телефону НОМЕР_4 , мобільного оператору - "Київстар", який поміщено до спец.пакету № PSP 1351680;

- куртку зеленого кольору марки «Staff», яку поміщено до спец.пакету № WAR1737841;

- штани в камуфляжі типу - піксель ЗСУ, кофту чорного кольору із візерунками на спині білого кольору, куртку зеленого кольору марки «Staff», взуття білого кольору із чорними вставками марки «Asics», балаклаву чорного кольору, які поміщено до спец.пакету № WAR1737840;

3 Накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів (шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження) на майно ОСОБА_7 , вилучене 07 лютого 2025 року під час проведення огляду місця події, а саме:

- мобільний телефон марки «iPhone», модель «13», серійний номер НОМЕР_5 , IMEI1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , в корпусі голубого кольору, в прозорому чохлі, мобільний номер телефону НОМЕР_8 , мобільного оператору - «Водафон», мобільний номер телефону НОМЕР_9 , мобільного оператору - «Київстар», який поміщено до спец.пакету № INZ 2001045;

- штани чорного кольору в камуфляжі марки «Baronjns», куртку синього кольору марка «Tom Tailor», кофту синього кольору марки «Sklo», які поміщено до спец.пакету № INZ 4040919;

- взуття типу ботинки марки «Merrell» сірого кольору, які поміщено до спец.пакету № EXP 0437601;

4 Накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів (шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження) на майно ОСОБА_6 , вилучене 07 лютого 2025 року під час проведення огляду місця події, а саме:

- мобільний телефон марки «iPhone», модель «14 Pro Max», серійний номер НОМЕР_10 , IMEI1: НОМЕР_11 , IMEI2: НОМЕР_12 , в корпусі фіолетового кольору, в прозорому чохлі, мобільний номер телефону НОМЕР_13 , мобільного оператору - «Водафон», який поміщено до спец.пакету № INZ2020621;

- штани в камуфляжі білого кольору типу мультикам марка «Miltec», куртку чорного кольору марки «Alpha Industries», сумку через плече в камуфляжі, панаму в камуфляжі - піксель ЗСУ, які поміщено до спец.пакету № INZ4043704;

- взуття чорного кольору типу берців марка «Steel» з металевою вставкою, яке поміщено до спец.пакету №WAR1737842.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду оголошено 06 березня 2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_1