печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000455 від 14.04.2022 - прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000455 від 14.04.2022 - прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Розгляд справи просив здійснювати без виклику власника майна.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000455 від 14.04.2022 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 240, ч. 3 ст. 254, ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364-1, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. 369, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України, за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи групи компаній корпорації «ЮНІГРАН», та інші окремі проросійсько налаштовані громадяни, здійснюють фінансування дії, з метою насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або захоплення державної влади.

В ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що власник корпорації «ЮНІГРАН» ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_4, має подвійне громадянство України та російської федерації (паспорт громадянина РФ серії НОМЕР_1 виданий 18.03.2014) створив на території України протиправний механізм по виведенню грошових коштів отриманих шляхом ухилення від сплати податків за кордон з подальшим їх використанням для фінансування країни агресора.

Так група компаній корпорації «ЮНІГРАН», до якої входять: ТОВ «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» (), ПАТ «Малинський каменедробильний завод» (), ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» (), ТОВ «ЮНІГРАН» (), ТОВ «ДБК Модуль» (), ТОВ «Альянс-Союз» (), ТОВ «Бріззо» (), АТ «Коростенський кар`єр» (), МРГО «СМТ Барвінківське» (), ТОВ «Юнігран-Сервіс» () кінцевим беніфіціарним власником яких був ОСОБА_7 , спеціалізуються на видобутку корисних копалин (щебню) на родовищах Малинського, Коростенського та Пинязевицького гранітних кар`єрів Житомирської області та річкового піску.

Механізм протиправної діяльності полягає в ухиленні від сплати податків шляхом мінімізації рентних платежів під час видобутку граніту, що призводить до суттєвих втрат бюджету, а також неефективного та нераціонального використання надр.

Суть мінімізації рентної плати за користування надрами полягає у тому, що надровидобувними підприємствами ПАТ «Малинський каменедробильний завод», ПрАТ «Пинязевицький кар`єр» та АТ «Коростенський кар`єр» (підприємствами, що володіють спеціальними дозволами на користування надрами) здійснюється декларування фактичної вартості реалізації (розрахункової вартості) гірничої маси, яка у декілька разів менша від вартості товарної продукції (щебеню, каменю бутового та ін.) яка реалізується кінцевому користувачу від ТОВ «ЮНІГРАН», ТОВ «ДБК Модуль», ТОВ «Альянс-Союз» власником яких є - ОСОБА_7 . Вказані компанії фактично використовуються як транзитери, так як переробка гірничої маси здійснюється безпосередньо на надровидобувних підприємствах. У свою чергу, зазначене суттєво (у кілька разів), зменшує базу оподаткування, яка залежить від ціни готової продукції, що за попередніми оцінками призводить до втрат бюджету на десятки мільйонів гривень.

У червні 2022 року на майно компаній кінцевим бенефіціарним власником яких був ОСОБА_7 було накладено арешт. Останній, розуміючи, що він є громадянином російської федерації, яка вчиняє збройну агресію проти України, а також те що він підтримував дії керівників держави рф, ОСОБА_7 вчинив дії щодо збереження свого майна. Діючи у власних інтересах ОСОБА_7 з метою збереження майна та активів компаній, які зареєстровані в Україні та кінцевим бенефіціарним власником яких він є, передав довіреній особі ОСОБА_8 (громадянка Сполученого Королівства) свої частки власності в іноземних компаніях через які він володів товариствами зареєстрованими в Україні.

12.05.2023 Президент України указом №279/2023 ввів у дію рішення Ради національної безпеки і оборони України про санкції до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - власників компаній-надрокористувачів із групи UNIGRAN.

У подальшому, колишній депутат Броварської міської ради ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи на меті особисте збагачення, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , якому запропонував за винагороду для себе, у вигляді частини активів підсанкційних компаній, використати власні зв`язки в державних органах, з метою впливу на осіб уповноважених на виконання функцій держави з метою послаблення санкційних обмежень та зняття арештів із активів компаній кінцевим бенефіціарним власником яких був ОСОБА_7 . Вказані дії надали б змогу вчинити дії по передачі майна від компаній, які мають кінцевим бенефіціарним власником підсанкційну особу на новостворені товариства, що перешкодить державним органам націоналізувати їх, та надасть змогу безперешкодно використовувати для подальшого ведення господарської діяльності ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_11

20 жовтня 2023 року Печерським районним судом м. Києва знято арешт з активів групи компаній «Юнігран».

У подальшому ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб до складу якої увійшли: директор ТОВ «Малинська видобувна компанія» ОСОБА_12 , директор ТОВ «Юнігран-Сервіс» ОСОБА_13 , засновник та директор ТОВ «НОВЕЛ ПРОМ» ОСОБА_14 , директор ТОВ «Мартен Люкс» та ТОВ «Енкрос» ОСОБА_15 , директор ТОВ «Юні Люкс» ОСОБА_16 , директор ТОВ «Юні Стоун Пленет» ОСОБА_17 , головний бухгалтер ТОВ «Юні Стоун Пленет» ОСОБА_18 , директор та головний бухгалтер ТОВ «Юні Сервіс» ОСОБА_19 , директор ТОВ «Коростенська видобувна компанія» ОСОБА_20 , представник ТОВ «Юні Люкс», ТОВ «Юні Стоун Пленет», ТОВ «Юні Сервіс», ТОВ «Малинська видобувна компанія», ТОВ «Коростенська видобувна компанія» ОСОБА_21 , директор ТОВ «Юнігран» та ТОВ «Юнігран Сервіс» ОСОБА_22 , директор ТОВ «Мартен Люкс» та ТОВ «Енкрос» ОСОБА_23 та директор ТОВ «Юні Сервіс» ОСОБА_24 , в наслідок пливу на осіб уповноважених на виконання функцій держави та зловживання останніми своїми службовими повноваженнями відбулись дії щодо перереєстрації права власності. Зокрема на початку 2024 року активи ТОВ «Юнігран» та ТОВ «Юнігран-Сервіс», продаються в адресу двох новостворених компаній, ТОВ «Мартен Люкс» та ТОВ «Енкрос», кінцевим бенефіціарним власником яких є ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Посадові особи вказаних товариств діючи відповідно до спільного узгодженого плану одразу ж перепродають усі отримані активи в адресу нових, спеціально зареєстрованих трьох товариств, ТОВ «Юні Люкс» (45381519), ТОВ «Юні Стоун Пленет» (45234489) та NОВ «Юні Сервіс» (45374680), кінцевим бенефіціарним власником яких є ОСОБА_11 .

15.11.2024 старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_26 , відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України проведено обшук домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час проведення обшуку вилучено мобільний телефон «Iphone 12» в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету № PSP 2227495.

Вказані речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні постановою слідчого від 15.11.2024.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання солідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: мобільний телефон «Iphone 12» в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1