Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1941/24
Номер провадження 1-в/530/9/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації в Полтавській області ОСОБА_4 , розглянувши подання фахівця Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації в Полтавській області ОСОБА_5 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відносно засудженої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше судимої Зіньківським районним судом Полтавської області від 11.12.2024 року за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн , -

В С Т А Н О В И В :

Фахівець Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації в Полтавській області ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням та просить вирішити питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Заслухавши представника Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації в Полтавській області ОСОБА_4 , яка підтримала подання, прокурора, який підтримав подання, засудженої ОСОБА_6 , дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення подання. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок.

Частиною 1 статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч.3 ст.26 Кримінально - виконавчого кодексу України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт, або позбавлення волі, відповідно до закону.

Уповноважена особа органу пробації повинна звернутися до суду з вимогою замінити суму штрафу на одне з трьох покарань: або громадські роботи, або виправні роботи або позбавлення волі. Саме ініціатор подання зобов`язаний в силу вимог законодавства України, даних щодо засудженої особи і причин несплати нею штрафу, визначитися із процесуальним засобом і видом покарання.

Фахівець Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації в Полтавській області ОСОБА_7 звернулася до суду із поданням, в якому зазначила, що вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.12.2024 року за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн. Вирок набрав законної сили 13.01.2025 року.

21.01.2025 року засуджена ОСОБА_6 пояснила що штраф ще не сплачувала, ознайомлена з строками сплати та пред`явить документ про сплату штрафу до органу пробації.

12.02.2025 року було направлено запит до Державної податкової служби України через засоби ЄРЗО щодо надання інформації джерел доходів відносно засудженої ОСОБА_6 відповідь яка необхідна для забезпечення порядку і умов виконання та відбування кримінальних покарань згідно наказу міністерства юстиції України № 809/5/133 від 02.03.2021 рроу. Цього ж дня надійшла відповідь, що за запитуваний період в державному реєстрі відносно ОСОБА_6 за 3 квартал 2024 року мається інформація про доходи, а саме соціальні виплати з відповідних бюджетів від Управління соціального захисту населення Полтавської РДА.

13.02.2025 року засуджена ОСОБА_6 пояснила, що офіційно ніде не працює має статус мати -одиночка, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживає за кошти які отримує від держави. На даний час сплатити штраф не має фінансової можливості. Матиме змогу сплатити штраф частинами, просить розстрочити штраф на 12 місяців.

Станом на 13.02.2025 року документа про сплату штрафу на прізвище ОСОБА_6 до Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації в Полтавській області не надано.

Статтею 27 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, як основного покарання, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухилення від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст.389 КК України, ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що в разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно з частиною четвертою статті 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги суму штрафу, майновий стан засудженого, який є пенсіонером, його позицію щодо задоволення подання, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання рішення суду можливо розстрочити засудженій присуджену вироком суду та не сплачену суму штрафу рівними частинами строком на 12 місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.53 КК України, ст.26 КВК України, ст.539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання фахівця Полтавського районного сектору №2 філії Державної установи Центр пробації в Полтавській області ОСОБА_5 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відносно засудженої ОСОБА_6 - задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_6 , засудженій вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 11.12.2024 року за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 грн виплату несплаченої суми штрафу в розмірі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. 00 коп. на 12 (дванадцять) місяців у рівних частинах.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя Зіньківського

районного суду Полтавської області ОСОБА_1