У Х В А Л А

про повернення касаційної скарги

17 березня 2025 року

м. Київ

справа № 727/10669/21

провадження № 51-760ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 12 лютого 2025 року,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Верховний Суд ухвалою від 25 лютого 2025 року касаційну скаргу засудженого залишив без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) і надав строк для усунення недоліків протягом 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Крім того, засудженому роз`яснено право на звернення до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з метою отримання кваліфікованої правової допомоги для оскарження судових рішень у касаційному порядку.

У межах встановленого строку ОСОБА_4 знову звернувся до Суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі від 25 лютого 2025 року.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Отже, засуджений, висловлюючи незгоду з вказаним судовим рішенням, має вказати в чому полягають допущені, на його думку, порушення, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставами для скасування або зміни оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Проте наведених положень процесуального закону не дотримано. Натомість ОСОБА_4 посилається в касаційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в порядку касаційної процедури.

У зв`язку із цим колегія суддів звертає увагу на те, що суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК України перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Також, в ухвалі від 25 лютого 2025 року колегія суддів звертала увагу на те, що згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення

Проте засуджений, порушуючи питання про скасування ухвали Чернівецького апеляційного суду від 12 лютого 2025 року, висуває вимогу про призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а у доповненні до касаційної скарги просить «прийняти законне рішення».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

З огляду на це колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому.

Водночас, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження (ч. 4 ст. 429 КПК України).

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 12 лютого 2025 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3