Справа № 736/107/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/178/25
Категорія - повернення скарги на рішення слідчого ( дізнавача) т про закриття кримінального провадження. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

07 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

особи, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою скаргу ОСОБА_6 на постанову дізнавача Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 від 31 січня 2025 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 14 січня 2025 року, було закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, повернуто особі, яка її подала.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя вказав на те, що положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначений чіткий перелік осіб, які можуть звернутися із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, у даному випадку таку скаргу має право подати виключно законний представник неповнолітнього потерпілого. Питання про залучення в якості законного представника неповнолітнього ОСОБА_9 його матері ОСОБА_6 не вирішувалось, а тому вона не є особою, визначеною ст. 303 КПК України, наділеною правом на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, через її незаконність, необґрунтованість та невідповідність вимогам КПК України.

Безпідставним вважає посилання слідчого судді на положення п. 1 ч. 2 ст. 304 КК України, оскільки скарга була нею подана як матір`ю малолітнього ОСОБА_10 (12 років), якому були заподіяні тілесні ушкодження і саме прокурор у кримінальному провадженні винесла постанову про відмову в погодженні повідомлення про підозри, за результатами якої в подальшому була винесена постанова про закриття кримінального провадження.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Коло близьких родичів та членів сім`ї визначене п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, до якого окрім інших, віднесено й матір.

У Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право на особисте життя та захист від посягань на нього, право на захист від усіх форм фізичного та психологічного насильства, право на відпочинок і дозвілля. Порушення цих основоположних норм є порушенням прав дитини та тягне за собою відповідальність у встановленому законом порядку.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Вказує на те, що на захист порушених прав дитини в першу чергу стають їх батьки, на яких Законом покладено обов`язок опіки та піклування. Також, за батьками завжди залишається право на звернення до суду, яке закріплене Конституцією України.

Кримінальний кодекс України орієнтований на захист дитини від будь-яких форм фізичного, психологічного, сексуального або економічного та соціального насильства над дитиною в сім`ї або поза нею. Дії, які складають жорстоке поводження з дитиною, враховуючи комплексний характер цього поняття, можуть містити склади кримінальних правопорушень, передбачених широким переліком статей КК України. До переліку дій, які можна розглядати як жорстоке поводження з дітьми та за які передбачено кримінальну відповідальність, окрім іншого, відноситься й умисне легке тілесне ушкодження (ст. 125 КК України).

Вуличний конфлікт, це проблема суспільства, яка існувала й існуватиме завжди. Обрізане відео бійки між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яке знімав на телефон малолітній ОСОБА_13 , було поширене серед підлітків. Даній ситуації передувало фактичне залякування та психологічне придушення ОСОБА_14 , яке здійснювалося словами, інтонацією, жестами та чисельною перевагою друзів ОСОБА_15 , які вийшли з приміщення молодіжного центру після того, як на вулицю вийшов ОСОБА_11 , якого на вулицю покликав ОСОБА_16 . В результаті конфлікту ОСОБА_11 зазнав від ОСОБА_15 фізичного насильства від цілеспрямованого удару кулаком правої руки в ніс, наслідком якого є перелом носової кістки за зміщенням.

Ілюзія безпеки, створена у суспільстві, - поліція, відеоспостереження, тощо, не допомагає, про це все працює вже після того, як все сталося і виправити нічого неможливо.

Заслухавши доповідача, апелянтку, яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснюючи, що старший син був поранений, а тому батько поїхав за ним, щоб привезти додому на реабілітацію, у зв`язку з цим в інтересах малолітнього молодшого сина діяла вона, і суд не мав права повертати їй скаргу, адже вона такий самий законний представник, як і батько, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказував, що право на оскарження постанови про закриття кримінального провадження має батько потерпілого, який був залучений як законний представник потерпілого, який і наділений правом на оскарження процесуальних рішень, дослідивши матеріали судової справи, закритого кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого/дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначений та регламентований Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначені вичерпний перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого/дізнавача та прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні та коло осіб, які наділені правом на таке оскарження, які розширеному тлумаченню не підлягають.

Так пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З матеріалів закритого кримінального провадження убачається, що у провадженні сектору дізнання Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області перебували матеріали кримінального провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 14 січня 2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

13 січня 2025 року до Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 12 січня 2025 року, близько 18 години, неподалік будівлі по вулиці Вокзальній, 8-а в м. Корюківка Чернігівської області його малолітньому сину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були заподіяні тілесні ушкодження.

Постановою дізнавача у кримінальному провадженні ОСОБА_8 від 15 січня 2025 року до участі в кримінальному провадженні в якості законного представника ОСОБА_9 був залучений його батько ОСОБА_17 .

Фактичний потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому були заподіяні тілесні ушкодження, не має належного обсягу дієздатності для здійснення наданих йому КПК процесуальних прав, через малолітній вік, а тому до участі у кримінальному провадженні залучається його законний представник.

За змістом ч.1 ст. 242 Цивільного Кодексу України, батьки є законними представниками своїх малолітніх і неповнолітніх дітей. При цьому положення ст. 59 КПК України, не пов`язують представництво потерпілого за законом із ухваленням постанови слідчого про визнання законним представником потерпілого.

ОСОБА_6 є матір`ю малолітнього потерпілого і цей факт не заперечувався ні слідчим суддею, ні прокурором, який був не згодний з поданою апеляційною скаргою в апеляційному суді, отже, вона як законний представник малолітнього потерпілого, має такі ж самі права як і батько ОСОБА_17 , який заявляв про побиття сина, а тому повернення їй скарги в інтересах малолітнього потерпілого, як особі, що не наділена правом оскарження є необґрунтованим та таким, що обмежує право на доступ до суду в межах процесуального строку.

З рахуванням того, що розгляд скарги по суті не здійснювався, вона була повернута особі без розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону з призначенням розгляду скарги в суді першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корюківського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_6 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження повернуто без розгляду, скасувати, призначити новий судовий розгляд її скарги в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4