Справа № 163/280/25
Провадження № 1-кп/163/122/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000248 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, ФОП, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України у воєнний час, з метою незаконного перетину державного кордону України, на початку липня 2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , за допомогою персонального комп`ютера виготовив на своє ім`я довідку військово-лікарської комісії №1473/11 від 20.04.2021 (форма встановлена наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008), в яку вніс неправдивий діагноз та недостовірні відомості про те, що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, яку роздрукував на власному принтері та завірив відтиском попередньо придбаної у невстановленої досудовим розслідуванням особи печатки з написом « ІНФОРМАЦІЯ_2 * код НОМЕР_1 *» та за допомогою кулькової ручки підробив підписи голови ВЛК та секретаря ВЛК і тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 20.04.2021 (форма якого встановлена наказом Міністерства оборони України №610 від 21.11.2017), в яке вніс неправдиві відомості про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, яке роздрукував на власному принтері, вклеїв своє фотозображення, та завірив відтисками попередньо придбаних у невстановленої досудовим розслідуванням особи печатки « ІНФОРМАЦІЯ_2 * код НОМЕР_1 *», штампами «ВЗЯТО на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 «__» __ 20__р. ___ (підпис»)», «ЗНЯТО з військового» обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_3 » «__» __ 20__р. ___ (підпис»)», а також проставив вигадані дати та підписи.

Близько 10:00 години 08 листопада 2024 року ОСОБА_2 під час проходження прикордонного контролю в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Ягодин» Волинської митниці, що по вулиці Прикордонників 1 в селі Старовойтове Ковельського району Волинської області, умисно, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», як підставу для перетину державного кордону України у воєнний час надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені на його ім`я документи довідку військово-лікарської комісії №1473/11 від 20.04.2021 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 20.04.2021, які зазначеними у них установами не видавалися і не посвідчувалися.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 надійшов до Любомльського районного суду Волинської області в порядку ст.302 КПК України.

Ухвалою суду від 29 січня 2025 року постановлено розглянути обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

У зв`язку із цим та на підставі ч.4 ст.107 КПК України розгляд кримінального провадження проведено без фіксування за допомогою технічних засобів.

Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України; погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; згідно з ч.2 ст.302 КПК України ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження; надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає кваліфікацію дій ОСОБА_2 за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України правильною, а його винуватість у вчиненні цих кримінальних проступків повністю доведеною.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і тяжкість вчинених ним проступків; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем працевлаштування характеризується з позитивної сторони; обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обтяжуючі обставин обвинуваченому не інкримінуються.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах законів, за якими він притягується до кримінальної відповідальності, у вигляді штрафу із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. З огляду на характер і тяжкість вчинених проступків, а також особу обвинуваченого, суд не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання у вигляді пробаційного нагляду чи обмеження волі.

Долю речових доказів належить вирішити згідно зі ст.100 КПК України, скасувавши накладений на них арешт.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст.373, 374, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_2 призначити у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: довідку військово-лікарської комісії №1473/11 від 20.04.2021 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_2 від 20.04.2021, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000248, залишити в матеріалах цього провадження, скасувавши накладений на них ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 12 листопада 2024 року арешт.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 7163 (сім тисяч сто шістдесят три) гривні 10 копійок судових витрат на проведення судових технічних експертиз документів (висновок експерта №CE-19/103-24/14850-ДД від 18.11.2024 3183,60 гривень та висновок експерта №CE-19/103-24/16590-ДД від 25.12.2024 3979,60 гривень).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії через Любомльський районний суд.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуючий : суддя ОСОБА_1