Справа № 489/9826/24
Провадження № 1-кс/489/47/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

08 січня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві клопотання слідчого СВ ВП №2 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0001459 від 04.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю,

встановила:

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів з метою подальшого збуту, а також незаконного збуту, крім того, вчиненому повторно.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 23.12.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , підозрювана добровільно видала мобільний телефон марки SAMSUNG А51, в корпусі білого, кольору, імей - НОМЕР_1 , імей2 - НОМЕР_2 , який поміщено до сейф пакету № ICR 0081353.

23.12.2024 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, про що винесено відповідну постанову.

Ухвалою слідчого судді від 27.12.2024 по справі № 489/9826/24 накладено арешт на вилучений мобільний телефон.

07.01.2025 до суду надійшло клопотання про надання тимчасового доступу до конфіденційної інформації, наявної на мобільному телефоні марки SAMSUNG А51, в корпусі білого, кольору, імей - НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 . Клопотання слідчий просив розглянути за його відсутності. Крім того, з метою нерозголошення відомостей та можливості знищення доказів по вказаному кримінальному провадженню слідчий просив розглянути клопотання без участі власника майна.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 підтримувала зв`язок з наркозалежними особами за допомогою мобільних телефонів. Під час обшуку підозрювана повідомила, що виданий нею добровільно мобільний телефон належить їй та вона користувалась додатком «Телеграм», здійснювала телефонні дзвінки з наркозалежними особами з метою незаконного придбання та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин. Вказане дає підстави вважати, що вилучений телефон використовувався підозрюваною для зв`язків з особами, пов`язаними з незаконним збутом наркотичних засобів, шляхом конфіденційного спілкування, записи про які збережені на відповідному об`єкті.

Керуючись ч.6 ст.9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст.7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі слідчого, а також за відсутності особи, у володінні якої знаходяться документи, згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

За визначенням ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 1 ст. 165 КПК України, особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Системний аналіз вказаних положень кримінального процесуального законодавства дає підстави для висновку, що необхідною умовою звернення сторони кримінального провадження до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів є те, що такі речі та документи перебувають у володінні відповідної особи, що позбавляє сторону кримінального провадження можливості мати до них доступ для проведення певних слідчих дій (огляду, вилучення тощо).

Натомість у даній справі телефон марки SAMSUNG А51, в корпусі білого, кольору, імей - НОМЕР_1 , імей2 НОМЕР_2 , до конфіденційної інформації на якому слідчий просить надати тимчасовий доступ, був вилучений 23.12.2024 під час проведення санкціонованого судом обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , тобто у встановлений законом спосіб, та на даний час перебуває у сторони обвинувачення, а не у володінні ОСОБА_5 , у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання останньої або іншого володільця вказаного майна забезпечити тимчасовий доступ до вказаного телефону.

Верховним Судом у постанові від 09.04.2024 по справі № 369/4929/19 зазначено:

«26. Відповідно до положень частини 1 статті 159 КПК тимчасовий доступ до речей і документів в контексті доступу до інформації, що міститься на мобільних терміналах систем зв`язку, полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться інформація, можливості отримати її копію. Іншими словами, дозвіл на тимчасовий доступ становить собою наказ суду, адресований особі, у володінні якої знаходиться мобільний термінал, надати стороні кримінального провадження, доступ до такої інформації для зняття її копії.

27. Однак у даному випадку телефон після його вилучення знаходився у володінні сторони обвинувачення, тому вимога надати самій собі доступ до нього суперечило б здоровому глузду.

28. Сторона обвинувачення отримала телефон в своє володіння на підставі законно проведеного обшуку, обставини якого не дають підстав для визнання цього телефону недопустимим доказом, тому Суд не вважає, що доступ до інформації, що містилася в ньому, вимагав окремого дозволу.».

Враховуючи викладені вище висновки Верховного Суду, проведення огляду телефону, який перебуває у розпорядженні сторони обвинувачення, з метою тимчасового доступу до конфіденційної інформації, яка на ньому міститься, не потребує попереднього дозволу слідчого судді на тимчасовий доступ.

Відповідно до ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор, серед іншого, не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Таким чином, клопотання про тимчасовий доступ не відповідає вимогам ст. 160 КПК України та не містить обов`язкових відповідно до ст. 132 КПК України відомостей для вжиття подібних заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя відповідно до ст. 132, 163 КПК України зобов`язаний відмовити в задоволенні такого клопотання.

Керуючись статтями 132, 159, 160, 163, 165 КПК України, слідчий суддя

постановила:

У задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0001459 від 04.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1