Провадження № 1-кп/537/110/2025
Справа № 537/569/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2025 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження № 0000026 від 16.01.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук, Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року, точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , діючи з протиправним умислом, спрямованим на зберігання та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через месенджер «Telegram» придбав кастет, який в подальшому носив при собі.

15.01.2025 в період часу з 20:04 год. по 20:12 год. в ході огляду місця події за адресою: м. Кременчук, вул. Івана Приходька поряд з буд. 95, ОСОБА_4 , на вимогу працівника поліції видав кастет, який був опечатаний та вилучений.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/1313-ХЗ від 16.01.2025 року, вилучений 15.01.2025 року предмет, являється холодною зброєю та відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений по типу кастетів.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує дії останнього за частиною 2 статті 263 КК України як носінні кастету без передбаченого законом дозволу.

28.01.2025 між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника останнього адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог статті 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 2 статті 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за частиною 2 статті 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в присутності захисника підтвердив суду, що угода про винуватість укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу , погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про винуватість укладену 28.01.2025 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення викладеного у даному вироку суду не заперечував.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно із пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України, в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 263 КК України, який відповідно до вимог статті 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Оскільки відповідно до вимог статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, то суд вважає за необхідне, на виконання зазначених вище вимог Закону стягнути з ОСОБА_4 документально підтвердженні витрати пов`язанні із проведенням по кримінальному провадженню експертиз в розмірі 1989,75 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не вбачається.

Керуючись статтями 369, 370 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 28.01.2025 між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк встановити терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків: не виїжджати за межи України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну проживання або роботи; періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 1989,75 грн.

Речові докази диск в паперовому конверті із відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції від 15.01.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження; кастет знищити.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не вбачається.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_6