УХВАЛА

Іменем України

30.01.2025 Справа №607/2069/25 Провадження №1-кс/607/670/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000108 від 09.05.2023 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Ольгівка Каховського району Херсонської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

УСТАНОВИЛА:

30.01.2025 старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 звернувся до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом УСБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000108 від 09.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 як уродженка та мешканка Херсонської області, а також користувачка мережі Інтернет була проінформована, що 24.02.2022 президент російської федерації в. путін, а також інші представники влади рф, всупереч нормам міжнародного гуманітарного права, вимог п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил та інших воєнізованих формувань російської федерації на територію України.

Крім того, ОСОБА_6 , як громадянка України, у відповідності до паспорта НОМЕР_1 , виданого 30.01.1998 Каховським РВ УМВС України в Херсонській області, була обізнана, що згідно з Конституцією, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Також ОСОБА_6 було відомо, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.

Одночасно, з метою зміни меж території та державного кордону України, в порушення порядку, встановленого Конституцією України, на тимчасово окупованій частині Херсонської області, представниками рф створено органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, які узурпували виконання владних функцій та згідно з Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, є органами окупаційної адміністрації російської федерації.

Надалі на тимчасово окупованій території Каховського району Херсонської області, всупереч положенням Конституції України, Законів України «Про місцеві державні адміністрації» та «Про місцеве самоврядування в Україні», представниками окупаційної адміністрації створено підпорядковані, керовані та фінансовані російською федерацією незаконні органи влади держави-агресора: 30.06.2022 - наказом «главы военно-гражданской администрации Херсонской области» - так звану «Военно-гражданскую администрацию Каховской городской территориальной громады Каховского района Херсонской области», а 01.08.2022 указом «главы военно-гражданской администрации Херсонской области» - так звану «Каховскую военно-гражданскую администрацию», діяльність яких покликана утримувати адміністративно-політичний контроль на захопленій російською федерацією території України.

У подальшому, після проведення державою-агресором у вересні 2022 року незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Херсонської області, законодавчим органом рф було прийнято закон від 04.10.2022 № 8-ФКЗ «О принятии в российскую федерацию Херсонской области и образовании в составе рф нового субъекта - Херсонской области».

Після цього, всупереч положенням Конституції України, Законів України «Про місцеві державні адміністрації» та «Про місцеве самоврядування в Україні», з метою формування структури окупаційної адміністрації, 02.11.2023 рішенням так званого «совета депутатов Каховского муниципального округа Херсонской области» № 27 «Об утверждении Положения о структуре администрации Каховского муниципального округа Херсонской области» створено так звану «Администрацию Каховского муниципального округа Херсонской области» - незаконний орган влади на тимчасово окупованій території Каховського району.

У свою чергу, у ОСОБА_6 , яка мала досвід управління Заозерненським старостатом Тавричанської сільської ради, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2022 року, виник злочинний умисел, спрямований на зайняття керівної посади в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, ОСОБА_6 з ідеологічних та корисливих мотивів, для реалізації свого злочинного задуму, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2022 року, в с. Заозерне Каховського району Херсонської області, погодилася на пропозицію невстановлених осіб представників окупаційної адміністрації та добровільно зайняла посаду «главы Заозёрненского территориального управления Каховской Военно-гражданской администрации», а з 02.11.2023 у цьому ж населеному пункті, після реорганізації незаконного органу влади посаду «начальника Заозёрненского территориального отдела Каховского муниципального округа Херсонской области», пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, відповідно: «Каховской ВГА» та «Администрации Каховского муниципального округа Херсонской области», створених на тимчасово окупованій території Каховського району, в окупаційній адміністрації держави-агресора.

При цьому ОСОБА_6 , з жовтня 2022 року, протиправно займаючи посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, що поширювалися на тимчасово окуповані села Заозерне і Ольгівка Каховського району Херсонської області, підтримуючи воєнну агресію рф, умисно: організовувала функціонування незаконного органу влади; забезпечувала виконання вказівок окупаційної адміністрації; здійснювала набір кадрів для роботи в підрозділах та установах окупаційної адміністрації; організовувала розселення військовослужбовців зс рф; схиляла місцевих жителів до співпраці з окупаційною адміністрацією та допомоги військовослужбовцям зс рф; відвідувала робочі наради та систематично звітувала про проведену роботу перед Каховською окупаційною адміністрацією.

Так, ОСОБА_6 після призначення на посаду у жовтні 2022 року, для забезпечення функціонування незаконного органу влади на тимчасово окупованій території сіл Заозерне і Ольгівка Каховського району Херсонської області та утвердження окупаційного режиму держави-агресора, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, здійснила набір кадрів з числа мешканців вказаних сіл на посади в «Заозёрненское территориальное управление Каховской Военно-гражданской администрации», та в подальшому - у «Заозёрненский территориальный отдел Каховского муниципального округа Херсонской области», діями яких вона керувала в інтересах рф.

Крім того ОСОБА_6 , у листопаді 2022 року, будучи керівником окупаційної влади, діючи на користь держави-агресора, вказувала військовослужбовцям окупаційної армії на вільні приватні будинки мешканців с. Заозерне, які виїхали на підконтрольну уряду України територію, та сприяла їх заселенню і проживанню на території населеного пункту.

Надалі ОСОБА_6 , в опалювальні сезони, з січня по березень 2023-2024 років, реалізовуючи свій злочинний умисел та з метою забезпечення прихильності населення до окупаційної адміністрації і збройних сил держави-агресора, виконуючи адміністративно-господарські функції керівника окупаційної адміністрації с. Заозерне, здійснювала розподіл серед мешканців населеного пункту кам`яного вугілля, доставленого із тимчасово окупованої території Донецької області, та протягом 2023-2024 років - гуманітарної допомоги, доставленої військовослужбовцями зс рф.

Окрім цього, ОСОБА_6 , на початку 2023 року, обіймаючи посаду в окупаційній адміністрації, діючи в інтересах держави-агресора, допомагаючи окупантам впроваджувати стандарти освіти російської федерації на території України, забезпечила перевезення дітей шкільного віку із с. Заозерне та с. Ольгівка до підконтрольної рф загальноосвітньої школи в с. Тавричанка Каховського району Херсонської області.

В подальшому ОСОБА_6 , у квітні 2023 року, підтримуючи збройну агресію рф, виконуючи вказівки та наративи окупаційної адміністрації, організувала у с. Заозерне роботу спеціалістів міграційної служби держави-агресора та забезпечила прийом громадян для оформлення і отримання паспортів російської федерації, після чого поширила дану інформацію через адміністрований нею «Telegram»-канал «Заозёрненский ТО».

Крім того, ОСОБА_6 , у травні 2024 року, виконуючи свої функціональні обов`язки «начальника Заозёрненского территориального отдела», утверджуючи окупаційний режим, проводила прийом жителів сіл Заозерне та Ольгівка, приймала заяви про призначення соціальних виплат, видавала довідки про фактичне місце проживання, свідоцтва про смерть тощо, представляючи при цьому окупаційну адміністрацію держави-агресора.

Отже, ОСОБА_6 , у жовтні 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Заозерне Каховського району Херсонської області, умисно утверджуючи окупаційний режим, добровільно зайняла посаду «главы Заозёрненского территориального управления» в «Каховской военно-гражданской администрации», а з 02.11.2023 посаду «начальника Заозёрненского территориального отдела» в «Администрации Каховского муниципального округа Херсонской области», у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, та у період з жовтня 2022 року організовувала їх функціонування, забезпечувала виконання вказівок окупаційної адміністрації та виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції на користь держави-агресора.

Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000108 від 09.05.2023 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

16.01.2025 в порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Разом з тим на неодноразові виклики для допиту як підозрюваної та проведення за її участю слідчих дій ОСОБА_6 не з`являлася, у зв`язку із чим 30.01.2025 оголошено регіональний, державний та міжнародний розшук підозрюваної ОСОБА_6 .

Слідчий зазначив, що на даний час виникла необхідність в обранні підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відтак, зважаючи, що на даний час ОСОБА_6 вже переховується від органів досудового розслідування, внаслідок чого оголошена у регіональний, державний та міжнародний розшук, слідчий просить обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у клопотанні підстав та просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

При цьому відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а також постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 від 30.01.2025 ОСОБА_6 оголошено у регіональний, державний та міжнародний розшук.

З урахуванням викладеного слідча суддя вважає доведеною наявність обставин, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, та можливість розгляду даного клопотання за відсутності підозрюваної ОСОБА_6 .

Заслухавши прокурора та захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, слідчим відділом УСБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000108 від 09.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

16.01.2025 у даному кримінальному провадженні старшим слідчим-криміналістом слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено 16.01.2025 її захиснику за призначенням адвокату ОСОБА_4 , що підтверджується проставленими ним датою та підписом.

З клопотання також вбачається, що ОСОБА_6 для вручення повідомлення про підозру 16.01.2025, допиту як підозрюваної за викликами на 16.01.2025, 27.01.2025, 28.01.2025, 29.01.2025 до слідчого не прибула без повідомлення про причини неприбуття, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Так, 23.01.2025 через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та викликано на 27.01.2025, 28.01.2025 та 29.01.2025 до слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту як підозрюваної та проведенні інших слідчих та процесуальних дій за участю підозрюваної. Однак, будучи належним чином повідомленою про виклик, ОСОБА_6 до слідчого відділу не з`явилася та про причини неявки не повідомила.

Указане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, чим виконав вимоги ч. 1 ст. 278, ч. 2 ст. 135 КПК України.

Зважаючи на правила ст. 42, 135 КПК України, дотримання прав особи, яка тимчасово не проживає за місцем реєстрації або переховується від органів досудового розслідування, полягає не в обов`язку інших осіб, якими отримано процесуальний документ, призначений для неї, повідомити про надходження процесуального документу, а в тому, що про наявність цих процесуальних документів особа може дізнатися не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел. Разом з тим слідча суддя зазначає, що набуття процесуального статусу підозрюваного пов`язується не з самим фактом обізнаності особи про наявне щодо неї досудове розслідування, а з діями, які відповідно до кримінального процесуального закону має вчинити слідчий, прокурор. У даному випадку вжитих стороною обвинувачення заходів достатньо для того, щоб приписи закону стосовно належного повідомлення особі про підозру вважалися такими, що виконані з достатньою ретельністю.

Крім того, слідча суддя поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України враховує й практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої «обґрунтована підозра», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_6 набула у кримінальному провадженні № 0000108 від 09.05.2023 процесуальний статус підозрюваної, а відтак слідча суддя може вирішувати питання про обрання запобіжного заходу.

Також про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , та її можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: висновок експерта за результатами проведення судово-портретної експертизи № 72 від 12.11.2024; протокол за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 20.09.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 23.08.2024; стенограма допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.08.2024; стенограма допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 03.01.2025; стенограма допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 03.01.2025; стенограма допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколи огляду від 15.09.2024, 28.10.2024.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Ураховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідча суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, слідча суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, в обґрунтування обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що остання перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області та на даний час вже переховується від органів досудового розслідування. Більше того 30.01.2025 слідчим відділом УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_6 оголошено у регіональний, державний та міжнародний розшук, що свідчить про те, що, перебуваючи на волі, підозрювана знову може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім цього, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Слідча суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при о цінюванні ризиків переховування. Відтак слідча суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність вказаного ризику.

Щодо ризику впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваної, відмови від дачі показань остання може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб як особисто, так і через третіх осіб.

Так само слідча суддя вважає, що ризик того, що підозрювана може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є доведеним стороною обвинувачення, оскільки підозрювана продовжує проживати на тимчасово окупованій території с. Заозерне Каховського району Херсонської області з метою продовження своєї злочинної діяльності.

Ураховуючи викладене, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваної, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідча суддя вважає, що обрання до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе попередити ризики, визначені ст. 177 КПК України.

При цьому положеннями ч. 4 ст. 197 КПК України встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Також згідно абзацу 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

За таких обставин слідча суддя доходить висновку, що в даному кримінальному провадженні існують підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а відтак клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 379, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000108 від 09.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити повністю.

Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід має бути розглянуте слідчим суддею після затримання ОСОБА_6 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1