Справа № 130/2504/23
Провадження №11-кп/801/763/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000382 від 1 серпня 2023 року,

за апеляційною скаргою прокурора Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, невійськовозобов`язаного, непрацевлаштованого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 126-1 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Згідно з частиною четвертою статті 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 28 березня 2024 року, обрано ОСОБА_7 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців, зарахувавши у строк відбування покарання, покарання відбуте повністю за попереднім вироком.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання ОСОБА_7 на виконання вироку.

Згідно з вироком ОСОБА_7 , в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно систематично вчиняє насильство по відношенню до особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах своєї матері ОСОБА_9 , що призводить до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виражається у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку. А саме, ОСОБА_7 неодноразово вчиняв по відношенню до своєї матері дії, які виражались у словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_9 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Так, 19 вересня 2022 року, приблизно о 17-10 год, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись за адресом: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_9 домашнє насильство, що виразилося в словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою. Внаслідок чого потерпілою було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 .

Постановою судді Жмеринського міськрайонного суду від 17 жовтня 2022 року ОСОБА_7 визнано винним і притягнуто за частиною другою статті 173-2 КУпАП до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу. Постанова не оскаржувалась, набрала законної сили.

Окрім цього, 30 червня 2023 року, приблизно о 9-30 год, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись за адресом: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_9 та сестри домашнє насильство, що виразилось у словесних образах, висловлюваннях у їх адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою. Внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 .

Постановою судді Жмеринського міськрайонного суду від 17 липня 203 року ОСОБА_7 визнано винним і притягнуто за частиною другою статті 173-2 КУпАП до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу. Постанова не оскаржувалась, набрала законної сили.

Також, 1 серпня 2023 року, приблизно о 15-00 год, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресом: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_9 домашнє насильство, що виразилося у безпричинному конфлікті, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичною розправою. Внаслідок чого потерпілою було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 .

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 надала покази, що обвинувачений є її сином. Вони проживають по одній адресі, але у різних приміщеннях вона у будинку, а він у літній кухні. Приблизно тридцять років син її тероризує. Постійні скандали, погрози, образи, вона ховається. Викликає поліцію. Їй уже соромно телефонувати на спецлінію. Підтверджує про факти домашнього насильства, вказані у обвинувальному акті 19 вересня 2022 року, 30 червня 2023 року та 1 серпня 2023 року. Просить покарати сина відповідно до закону.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 надав покази, що він дійсно у зазначений у обвинувальному акті дати та час вчиняв стосовно своєї матері домашнє насильство : словесні образи, приниження, погрози, нецензурна лайка. Працівники поліції приїжджали не раз. Коли складали протоколи, коли ні. По фактам насильства протоколи розглядались судом, на нього накладались штрафи, він їх не оскаржував. Просить у матері пробачення, якщо він винен. Від слова для захисту та останнього слова відмовився.

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, погоджувався з кваліфікацією вчиненого ним діяння, не висловлював жодних заперечень щодо встановлених обставин, з чим погодились інші учасники процесу, тому суд відповідно до частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 не оскаржує вирок у частині доведеності винуватості ОСОБА_7 та кваліфікації його дій за ст. 126-1 КК України, а лише просить вирок стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Постановити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 28.03.2024 остаточне покарання ОСОБА_7 визначити у виді 6 (шість) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі. Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_7 на виконання вироку. У решті вирок суду лишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що резолютивна частина вироку не відповідає вимогам ст.370 КПК України та вимогам п.24 Постанови ПВС України № 5 « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990.

Також вказує про те, що ОСОБА_7 засуджено вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 28.03.2024 за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. При ухвалені оскаржуваного вироку, даний строк ув`язнення суд зарахував як покарання відбуте повністю за попереднім вироком від 28.03.2024. Проте, обвинувачений ОСОБА_7 станом на день ухвалення вироку, а саме 25.04.2024, не відбував покарання, попереднє ув?язнення до нього не застосовувалось та він не затримувався на виконання попереднього вироку від 28.03.2024. Таким чином, прокурор вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку безпідставно зарахував у строк відбування призначеного покарання, покарання відбуте повністю за попереднім вироком, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 його фактично ще не відбував.

На переконання прокурора, таке неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 71 КК України) при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_7 є підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції та ухвалення нового вироку на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. ст. 413, 420 КПК України, оскільки в апеляційній скарзі ставиться питання про виключення зайво зарахованого строку відбутого покарання за попереднім вироком у строк покарання, тобто про погіршення становища обвинуваченого.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 підтримав частково, просив оскаржуваний вирок змінити, виключивши з резолютивної частини вироку посилання на зарахування у строк відбування покарання, покарання відбуте повністю за попереднім вироком. У решті оскаржуваний вирок просив залишити без змін.

Обвинувачений ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги прокурора поклався на розсуд суду, не заперечував щодо проведення судового розгляду у відсутність захисника ОСОБА_10 .

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилася, про судовий розгляд повідомлялася належним чином, прокурор та обвинувачений не заперечували щодо проведення судового розгляду в її відсутність.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно із ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

прокурором не оскаржуються, а тому колегією суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України не перевіряються.

Призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.ст.65-66 КК України, в межах санкції ст.126-1 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Однак, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного зарахування судом першої інстанції у строк відбування призначеного покарання ОСОБА_7 , покарання відбуте повністю за попереднім вироком, колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Призначаючи остаточне покарання за оскаржуваним вироком, суд першої інстанції застосував принцип часткового складання призначеного покарання та покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 28 березня 2024 року, обравши ОСОБА_7 остаточну міру покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців.

Разом з цим, зарахував у строк відбування покарання, покарання, відбуте повністю за попереднім вироком, яке ОСОБА_7 станом на день ухвалення оскаржуваного вироку, а саме 25.04.2024, не починав відбувати, попереднє ув`язнення до нього не застосовувалось та він не затримувався на виконання попереднього вироку від 28.03.2024.

Таким чином, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку безпідставно зарахував у строк відбування призначеного покарання, покарання відбуте повністю за попереднім вироком, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 його фактично ще не відбував.

Колегія суддів зазначає, що застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України в частині зарахування покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком, можливе лише, коли особа вже почала відбувати реальну міру покарання.

Отже, у даному випадку зарахування невідбутого покарання за вироком Жмеринського міськрайонного суду від 28 березня 2024 року, є зайвим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 420 КПК України ухвалення апеляційним судом свого вироку можливе лише за необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, збільшення обсягу обвинувачення, а також необхідності застосування більш суворого покарання.

У даному випадку виключення посилання на зарахування покарання за попереднім вироком, яке обвинувачений ОСОБА_7 фактично ще не відбував, не є погіршенням становища обвинуваченого, тому апеляційна скарга прокурора ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення, а оскаржуваний вирок - зміні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418,419, 424, 425, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 квітня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на зарахування у строк відбування покарання, покарання відбуте повністю за попереднім вироком.

У решті оскаржуваний вирок - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4