Справа № 489/2360/25
Провадження № 1-кс/489/619/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

04 квітня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000380 від 02.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, виявленого та вилученого 02.04.2025 в ході проведення огляду місця ДТП автомобіля марки Mercedes-Benz 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 (VIN-код НОМЕР_2 ), який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки даний автомобіль необхідний для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальний) дій та проведення судово-автотехнічної та судово-трасологічної експертиз, має значення речового доказу, що має істотне та доказове значення для встановлення всіх необхідних фактів та обставин у даному провадженні, а також займає тривалий час.

Прокурор просила розглянути клопотання за її відсутності.

Володілець майна та його захисник повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, заперечень проти задоволення не висловили, в засідання не прибули.

Номер телефону власника майна, зазначений у клопотанні, належить іншій особі. Інших засобів зв`язку власника майна у клопотанні не наведено.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В ході розгляду клопотання на підставі досліджених доказів встановлена наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000380за ч.2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 02.04.2025, близько 8:00 год керував автомобілем Mercedes-Benz 313, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у світлий час доби по проїжджій частині просп. Миру, зі сторони вул. Театральної в напрямку вул. 1-ша Лінія в м. Миколаєві. Рухаючись в обраному напрямку, водій ОСОБА_4 при проїзді регульованого світлофором перехрестя з вул. Південною порушив вимоги п.п. 2.3.б, 16.1, 8.7.3 (г), 8.10, 16.3, 18.1 Правил дорожнього руху, а саме: проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та відповідно не зреагував на її зміни, не контролював рух свого автомобіля, хоча зобов`язаний був постійно це робити і мав таку можливість, перед перехрестям доріг, де рух регульовано світлофором, при ввімкненні жовтого, забороняючого для руху сигналу світлофору, своєчасно не здійснив зупинку перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією), або світлофором так, щоб бачити його сигнали, або перед пішохідним переходом, не переконався, що на пішохідному переході відсутній пішохід, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у вибраному ним напрямку, внаслідок чого допустив контактування передньою правою частиною кузова автомобіля з малолітнім пішоходом ОСОБА_6 , яка перетинала проїжджу частину просп. Миру по пішохідному переходу справа на ліво, відносно напрямку його руху. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому склепіння та основи черепу, епідуральної гематоми ліворуч, забою головного мозку.

Згідно з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.04.2025, з місця пригоди вилучено автомобіль марки Mercedes-Benz 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 та поміщено на майданчик за адресою: м.Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5. Зовнішні пошкодження автомобіля наведені у протоколі.

02.04.2025 вилучений автомобіль марки Mercedes-Benz 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000380, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про що винесено відповідну постанову.

Вилучене в ході проведення огляду місця ДТП майно дійсно має значення речових доказів по вказаному кримінальному провадженню, зокрема наявні достатні підстави вважати, що автомобіль марки Mercedes-Benz 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям ст.98 КПК України, оскільки може бути використаний як доказ обставин дорожньо-транспортної пригоди та його збереження є необхідним для проведення експертизи технічного стану та транспортно-трасологічної експертизи, для яких необхідно забезпечити збереження автомобіля в стані на момент ДТП та запобігти перетворенню вузлів і агрегатів шляхом ремонту, а також проведення слідчих експериментів.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Натомість слідчий суддя на вказаній стадії розслідування не вправі надавати оцінку вказаним доказам з точки зору їх належності і допустимості для встановлення обставин кримінального провадження, яка має бути надана судом під час розгляду кримінального провадження, а лише зобов`язаний з`ясувати, що вилучене майно відповідає критеріям щодо речових доказів та потребує збереження для розслідування кримінального провадження накладенням на нього арешту, тобто шляхом вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність задоволення клопотання.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки марки Mercedes-Benz 313 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску (VIN-код НОМЕР_2 ), який на момент ДТП фактично перебував у володінні ОСОБА_4 та власником якого є ОСОБА_5 , із забороною відчуження, розпорядження та користування ним до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Копію ухвали направити ОСОБА_5 як власнику майна та ОСОБА_4 як володільцю.

Ухвала в частині арешту майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1