Провадження № 1-в/686/990/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого, про звільнення від призначеного покарання,

встановив:

ОСОБА_4 засуджений вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року за: - ст.185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі; - ст.246 ч.3 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2017 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Попередньо вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2017 року, ОСОБА_4 засуджений за ст.185 ч.3, ч.4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX), а фактично про звільнення його на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від призначеного судом покарання, посилаючись на те, що він засуджений за діяння, караність яких вказаним законом усунена.

Засуджений та представник установи виконання покарання подали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року, кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_4 вчинив: 31.07.2021року, вартість викраденого майна - 12000 грн.; 13.11.2021 року, вартість викраденого майна - 504 грн.

Окрім цього, згідно вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2017 року, кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_4 вчинив: 27.08.2016року, вартість викраденого майна - 350 грн.; 22.10.2016 року, вартість викраденого майна - 1200 грн.; 23.10.2016 року, вартість викраденого майна - 2090 грн.; 19.11.2016 року, вартість викраденого майна - 2236 грн.

Зогляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 КК України, у 2021 році розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2270 грн., а у 2016 році - 1378 грн.

Наведене свідчить, що ОСОБА_4 , за епізодами обвинувачення від 27.08.2016 року та 22.10.2016 року, згідно вироку Ізяславського районного суду від 10 серпня 2017 року, засуджений за діяння караність якого усунена законом.

Крім цього, ОСОБА_4 засуджений за діяння караність якого усунена законом за епізодом обвинувачення від 13.11.2021 року, згідно вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, карність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи передбачений ст.58 Конституції України і ст.5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, вчинені ОСОБА_4 27.08.2016 року та 22.10.2016 року діяння не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, а тому він підлягає звільненню на підставі ч.2 ст.74 КК України від покарання за ч.3 ст.185 КК України за епізодами обвинувачення від 27.08.2016 та 22.10.2016 року, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2017 року, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

З цих же підстав, ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання за ч.3 ст.185 КК України за епізодом обвинувачення від 13.11.2021 року, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Разом з цим, таке звільнення має формальний характер і не впливає на фактично призначене за вказаними вироками ОСОБА_4 покарання, адже він засуджений також і за інші злочини, караність яких законом не усунена.

Керуючись ст. 74 ч. 2 КК України, ст.ст. 377, 534, 537, 539 КПК України,

ухвалив:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Засудженого ОСОБА_4 , на підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити від покарання за ч.3 ст.185 КК України за епізодами обвинувачення від 27.08.2016 року та 22.10.2016 року, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2017 року, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2017 рокуза ч.3 ст.185 КК України (за епізодами обвинувачення від 23.10.2016 та 19.11.2016), ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити від покарання за ч.3 ст.185 КК України за епізодом обвинувачення від 13.11.2021 року, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 року, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 березня 2022 рокуза ч.3 ст.185 КК України (за епізодом обвинувачення від 31.07.2021), ч.3 ст.246, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 11.12.2024.

Суддя: