Провадження №: 1-кп/752/2269/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2024 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000143, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Переможне Якимівського району Запорізької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , телефон НОМЕР_2 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодружений, не має на утриманні недієздатних/неповнолітніх осіб, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що у невстановлений органом досудового розслідування час та за невстановлених обставин, проте у 2022 році у м. Києві неподалік станції метро "Академмістечко" Комунального підприємства "Київський метрополітен" ОСОБА_4 придбав кастет, який став зберігати при собі, не маючи передбаченого законом дозволу.

За спливом часу 22.07.2024 о 05-й годині ранку, перебуваючи за місцем мешкання у будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 помістив вищевказаний кастет до задньої правої кишені шортів, у які був одягнений. Надалі, скориставшись послугами громадського транспорту, ОСОБА_4 прибув до станції метрополітену "Видубичі" у Голосіївському районі м. Києва.

У цей же день, близько 08:50, незаконно утримуючи при собі у безпосередній близькості (у кармані шортів) кастет, ОСОБА_4 зайшов до вестибюлю станції метро "Видубичі" Комунального підприємства "Київський метрополітен", де його зупинили співробітники поліції в метрополітені та поцікавилися, чи наявні у нього заборонені чи обмежені в обігу предмети. На запитання працівників поліції ОСОБА_4 повідомив, що має при собі кастет, дозвіл щодо носіння якого у нього відсутній. У запрошеного в подальшому до кімнати поліції в метрополітені, що розташована у приміщенністанції метро "Видубичі" ОСОБА_5 у присутності двох понятих чоловічої статі з карману шортів було вилучено металевий кастет.

Згідно з висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/111-24/42042-ХЗ від 22.07.2024, наданий на дослідження експерту кастет відноситься до контактної не клинкової холодної зброї ударно-дробильної дії, виготовлений кустарним способом.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена у ч. 2 ст. 263 КК України - носіння холодної зброї (кастету) без передбаченого законом дозволу.

З огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини та кваліфікацію кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті від 01.10.2024 і повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін, суд, з`ясувавши добровільність позиції ОСОБА_4 у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу, стосуються вирішення питання про долю речових доказів і процесуальних витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в установчій частині вироку, зокрема у частині способу вчинення, дати, часу і місця носіння холодної зброї. Зокрема обвинувачений указав, що дійсно 2022 році (коли саме - не пам`ятає) придбав у кіоску неподалік станції метро "Академмістечко" металевий кастет, який зберігав у себе вдома у той час, коли проходив військову службу. 22.07.2024, їхавши на роботу, узяв з собою кастет з метою самозахисту.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності.

При цьому ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, вказував на те, що оступився в рамках кримінального закону вперше та впевнений, що вже ствердно став на шлях виправлення.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України за вище встановлених обставин.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Майнова шкода описаним кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відсутність негативних наслідків від нього та майнових збитків; щире каяття; особу обвинуваченого, який має середню спеціальну освіту за напрямком фермерського господарства, проживає з батьками і рідними за місцем реєстрації, має підробітки (працює у лісництві за місцем мешкання), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є та був на момент вчинення злочину осудним (висновок судово-психіатричного експерта № 1157 від 02.08.2024 в матеріалах справи), характеризується за місцем проживання добре, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 , яке полягає у жалю з приводу учиненого, осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 263 КК України з у виді громадських робіт, що нестиме виховну та виправну функцію і видається достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69, 74, 75 КК України та враховує при цьому, що метою покарання має стати його перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають знищенню.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного дослідження за висновком № СЕ-19/111-24/42042-ХЗ у сумі 1 514,56 грн.

На підставі, викладеного, керуючись ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Речовий доказ, а саме: кастет, визнаний речовим доказом згідно з постановою від 23.07.2024, що зберігаєтьсяу камері схову Управлінні поліції в метрополітені Головного управління Національної Поліції у м. Києві (квитанція № 007795) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 22.07.2024 експертного дослідження у сумі 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1