КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/6131/2024 Категорія: ст. 422-1 КПК України
ЄУН: 757/6441/21-к Головуючий суддя у І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам КПК України апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 7 листопада 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальні провадження № 0000178 від 27 лютого 2020 року та № 0000822 від 27 серпня 2020 року за обвинуваченнямОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

УхвалоюСвятошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам КПК України, слід дійти висновку, що у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд неодноразово наголошував що, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі № 494/6/18).

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному у Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Приписи ст. 9 КПК України, яка розкриває принцип законності кримінального провадження, визначають в частині 6, що загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 ст. 7 цього Кодексу, застосовуються коли його положення не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК). Її зміст розкрито у ст. 24 КПК України, згідно з частиною першої якої, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, суду, в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті передбачений ст. 422-1 КПК України.

За ч. 1 ст. 422-1 КПК України апеляційна скарга може бути подана лише на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, тобто, в апеляційному порядку підлягають оскарженню ухвали суду першої інстанції, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, не будь-які, а такі, які пов`язані з обмеженням конституційного права особи на свободу, який полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установу тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням режиму цієї установи.

Захисником ОСОБА_3 подана апеляційна скарга на ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання стороні захисту про зміну запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання.

За наведеного, враховуючи, що захисником подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, слід відмовити у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 7 листопада 2024 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та додатками до неї невідкладно надіслати захиснику ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2