Номер провадження: 11-кп/813/2530/24
Справа № 496/2384/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2024 року про виправлення описки у вироку Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000019, внесеному до ЄРДР 22.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

установив:

Оскаржуваною ухвалою було виправлено описку у тексті вироку Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000019, внесеному до ЄРДР 22.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме вказано вважати вірним в резолютивній частину вироку: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотири) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На вказану ухвалу заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала підлягає скасуванню.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Прокурор зазначає, що у відповідності з вимогами ст. 379 КПК України суд був не вправі змінювати зміст судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала, обвинувачену, потерпілу та законного представника потерпілої, які просили ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Так однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають "незмінністю судового рішення". Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним і необґрунтованим, виступають підставою для зміни і скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Незмінність є елементом законної сили судового рішення суду, але не правовим наслідком набрання ним цієї сили. Вона є властивістю рішення суду як процесуального документа, як акта правосуддя, що набувається ним незалежно від набрання законної сили. Моменти набрання судовим рішенням законної сили та виникнення у нього властивості незмінності різні. Незмінним судове рішення стає ще до набрання ним законної сили. Статичний елемент законної сили судового рішення (стабільність рішення) не вичерпується виключністю та неспростовністю, а включає в себе також властивість незмінності.

Передбачену цією статтею, а також ч. 5 ст. 371 КПК можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною. Саме тому деякі недоліки судового рішення можуть бути усунені судом, який ухвалив (постановив) рішення шляхом виправлення описок і очевидних арифметичних помилок.

При цьому, виправлення допущених у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цього судового рішення.

Ініціатива щодо виправлення в судовому рішенні описок і арифметичних помилок може виходити від будь-кого з учасників кримінального провадження, інших заінтересованих осіб чи самого суду незалежно від того, набрало це рішення законної сили чи ні.

Згідно з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 12 липня 2018 року (справа №127/13656/16-к), питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону та призначення покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яку місцевий суд може виправити самостійно.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, всупереч наведеним вимогам закону, суд першої інстанції шляхом виправлення описки фактично ухвалив нове за змістом рішення та визначив, що додаткове покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України, обвинуваченій не призначено, що не було зазначено у резолютивній частині вироку Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2024 року, та не може бути предметом судового розгляду, який проводиться судом за правилами ст. 379 КПК України.

За цих умов колегія суддів вважає слушними доводи прокурора, а тому приходить до висновку про необхідність скасування ухвали про виправлення описки.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргузаступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 01 жовтня 2024 року про виправлення описки у вироку Біляївського районного суду Одеської області від 26 вересня 2024 року, у кримінальному провадженні №0000019, внесеному до ЄРДР 22.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,- скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4